Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

16 грудня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у [PERSON] народилась дитина - [PERSON] та, оскільки він в той час перебував з [PERSON] у стосунках, то вважав, що це його біологічна донька. Тому при реєстрації народження [PERSON] , його було записано її батьком. В подальшому 07.04.2006 року він одружився з [PERSON] . З 2010 року вони припинили шлюбні відносини та почали мешкати окремо, а рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 03.10.2014 року їх шлюб було розірвано. У 2021 році йому стало відомо, що дитина [PERSON] , [INFO] , яку він весь час вважав рідною, не є його біологічною донькою. 03.06.2021 року він провів тест на батьківство, який показав, що вірогідність того, що він є біологічним батьком [PERSON] , складає 0%. Тому він просив виключити з актового запису №13 від 28.09.2005 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, відомості про батька [PERSON] . Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 22 грудня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, а також заява про виправлення помилки, в якій він повідомив, що в позовній заяві ним була допущена помилка при написанні по батькові дитини, а саме помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Тому він уточнив резолютивну частину позовної заяви в частині написання по батькові дитини /а.с.21, 23, 26/. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю /а.с.19/. Тому підготовче судове засідання проведено у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] /а.с.28/. Народження дитини /актовий запис №13/ зареєстроване Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області 28 вересня 2005 року. У актовому записі про народження батьком дитини за заявою матері [PERSON] був записаний [PERSON] . В подальшому за спільною заявою батьків про визнання батьківства від 11.08.2006 року, до вказаного актового запису було внесено зміни, а саме: батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] , прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище матері змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (у зв`язку з реєстрацією шлюбу) /а.с.28/. З 07 квітня 2006 року по 03.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області /а.с.10-11/. 22.06.2021 року медико-генетичним центром «Мама Папа» було проведено аналіз ДНК на батьківство, згідно з результатами якого, ймовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] складає 0% (результат дослідження №31096). При цьому в зазначеному результаті дослідження міститься примітка про те, що оскільки забір матеріалу відбувався без дотримання процедури ідентифікації особистостей, то даний документ видається виключно для особистого користування і може не мати сили у суді, але може бути підставою для подання позову до суду /а.с.12/. При цьому, отримавши позовну заяву з додатками, відповідач особисто через канцелярію суду подала до суду заяву про визнання позову, будь-яких заперечень проти зазначеного результату аналізу ДНК від неї до суду не надійшло. На проведенні судово-біологічної експертизи відповідач не наполягала. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас, ст.82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України). Відповідач позов визнала, будь-яких заперечень проти посилань позивача у позовній заяві від неї до суду не надійшло. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , а запис про його батьківство було вчинено на підставі ч.1 ст.126 СК України, якою визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Статтею 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», слід роз`яснити судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Крім того, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а вразі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як вбачається з предмету та підстав позову, позивач просить виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] на тій підставі, що між ним та дитиною відсутнє кровне споріднення. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви, а саме 454 грн. (50% від 908 грн., сплаченого позивачем через ТВБВ №10015/0477 філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за квитанцією №14 від 16.12.2021 року), а іншу частину судового збору у сумі 454 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved