Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

19 січня 2021 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області з Корабельного районного суду м.Миколаєва відповідно до ухвали від 22.12.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, в якій він просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 5,97 умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову вказував, що він є рідним сином [PERSON] після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 5,97 умовних кадастрових гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Первомайської селищної ради Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області. За життя мати не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та виготовити державний акт. На день смерті матері він проживав та був зареєстрований разом з нею, отже, спадщину фактично прийняв. Однак, приватний нотаріус Берднікова А.Ю. в оформленні спадщини відмовила, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я матері позивача був виданий Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 22.04.2003 року, тобто після смерті спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності та відсутності представника, ухваливши рішення в підготовчому судовому засіданні. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач Первомайська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області у підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу за відсутності представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.1997 року, виданого Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.10). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Спадкові правовідносини виникли у 1997 році, відповідно, при вирішені справи підлягають застосуванню норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Рішенням місцевого суду Ленінського району м.Миколаєва від 05.09.2003 року встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] (а.с.15). Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] . Згідно частини 1 статті 525 ЦК УРСР день смерті спадкодавця є часом відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №55/2021 до майна померлої [PERSON] , з заявою до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю. про прийняття спадщини 20.07.2021 року звернувся [PERSON] . Як слідує з довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області №306 від 11.02.2021 року разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] на день її смерті був зареєстрований син [PERSON] . Таким чином, в силу статей 548, 549 ЦК УРСР, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) позивачу відмовлено, оскільки ним не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після смерті спадкодавця. Зазначене підтверджується постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю. від 20.07.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У позовній заяві позивач зазначає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця [PERSON] було видано після її смерті, а саме [INFO] . Зазначене підтверджується встановленими судом обставинами. Так, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 22 квітня 2003 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 23 вересня 1996 року №537 р, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 квітня 2003 року за №1291, [PERSON] , яка проживає в с.Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Таврія» розміром 5,97 умовних кадастрових гектарів (а.с.11). Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 24 постанови Пленуму Серховного Суду України від 16.04.2004 року, №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) він виданий члену КСП «Таврія» [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 23 вересня 1996 року, яке винесене ще за життя спадкодавця. Таким чином, сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий після смерті спадкодавця, але при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про належність йому права на земельну частку (пай) за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права на земельну частку (пай). Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, а також, що позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на земельну частку (пай), суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved