Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що [PERSON] \~з відповідачем\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі,\~який 23.05.2007\~рішенням суду\~був розірваний.\~Від шлюбу\~у них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , який перебуває\~на утриманні\~позивача. Після розірвання\~шлюбу відповідач\~повністю самоусунувся\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~жодного разу\~не намагався\~зустрітися з\~сином,\~не виявляв\~інтересу до\~спілкування з\~ним.\~Вже понад\~10\~років не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям дитини, не приймає участь у його вихованні та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Станом на 01.08.2021 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 49043 грн. Крім того, зазначає, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не має постійного місця проживання та ніде не працює. Враховуючи наведене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.11.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2007 (а.с.33). [PERSON] разом із сином проживає у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту ЦНАП Луцької міської ради від 29.07.2021 №6796 (а.с.38). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частинами першою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту другого частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 23.10.2021 №287, який затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.11.2021 №905-2, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.49-50). Із довідки комунального закладу «Луцька загальноосвітня школа І ІІІ ступенів №17 Луцької міської ради» від 28.07.2021 №103/01-29 слідує, що [PERSON] жодного разу не приходив на батьківські збори, не цікавився успіхами та поведінкою дитини, не намагався налагодити контакти з учителем та сином, не приймав участі у вихованні сина [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки Ківерцівського відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області від 28.07.2021 №178/18.4-21 заборгованість відповідача по аліментах на утримання сина [PERSON] становить 49043 грн. (а.с.11). Відтак, судом встановлено, що відповідач, не маючи жодних об`єктивних перешкод, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до сина. При цьому таке байдуже ставлення батька до дитини має місце вже протягом тривалого часу. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідач [PERSON] \~жодного разу\~у судові\~засідання не\~прибув,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~дату, час та місце їх проведення, відзиву на позовну заяву з запереченнями щодо його задоволення до суду не подавав, що свідчить про те, що він не проявляє інтересу до дитини. Таким чином, оскільки [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, підтверджень того, що його поведінка щодо дитини може змінитися у кращу сторону, під час судового розгляду не встановлено, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved