Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису, вчиненого 02 лютого 2021 року, реєстраційний номер 5603, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з заборгованості на загальну суму 12247,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 25 травня 2021 року державним виконавцем Світловодського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Невкритим О.А винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 65504001 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 5603 від 04 лютого 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 12\~247,00 грн. Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, зазначає, що кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням не є тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами, кредитний договір не був підставою для безспірного стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач [PERSON] зазначає, що не укладав кредитного договору № 1-20180815-49378 від 15.08.2018 р. з ТОВ «ФК «Бізнес Капітал», тому взагалі не визнає будь-якої заборгованості, жодних повідомлень про порушення кредитних зобов`язань позивач не отримував. Зазначає, що з наданої до виконавчого напису Виписки з рахунку із зазначенням заборгованості неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, дана виписка взагалі не підтверджує заборгованості. Тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами зважаючи на неправомірність вимог стягувача, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості. (а.с.3-8) Ухвалою від 10 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. (а.с. 21-22) Ухвалою від 16 грудня 2021 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, по справі призначено судове засідання. (а.с.60-61) Ухвалою суду від 24 січня 2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено. (а.с. ) В судове засідання позивач не з`явився, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив. 16 серпня 2021 року від представника відповідача Яворського Р.І. надійшла заява про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України) [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 5603 від 04 лютого 2021 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору. (а.с.39) Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки не повідомив, заперечень чи клопотань від третьої особи до суду не надходило. Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.09.2021 року за № 43112/6-21 з 01 липня 2021 року зупинено приватну нотаріальну діяльність Остапенка Є.М. (а.с. ) Третя особа державний виконавець Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Невкритий О.А. про розгляд справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заперечень чи клопотань від третьої особи не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 5603, про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250121ФК від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес капітал» від 28 лютого 2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 1-20180815-49378 від 15 серпня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес капітал» та [PERSON] . Загальна сума заборгованості, яка пропонується до стягнення, за період з 27.02.2019 року по 04.02.2021 року включно складає 12247,00 грн.(а.с.15) 25 травня 2021 року державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Невкритим О.А. відкрито виконавче провадження № 65504001 з виконання виконавчого напису № 5603 виданого 04 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» боргу у сумі 12247,00 грн., та стягнення виконавчого збору у сумі 1224,70 грн. (а.с.13) Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. З п. 2.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, вбачається, що вчинення виконавчого напису проводиться за заявою стягувача або його уповноваженої особи. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про його задоволення. \~ \~ \~ \~Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса №5603 02 лютого 2021 року таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом у розмірі 908,00 грн. та за звернення з заявою про забезпечення позову у сумі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved