Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 3927,76 грн., та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2019 р. між ДОЛФІНС ТОВ та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 657а9к5, забезпечений транспортний засіб Mazda, реєстраційний № [NUMBER] . 05.01.2020 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Просто-страхування», то на підставі договору про пряме врегулювання збитку АТ «СК «АРКС» було розраховано розмір страхового відшкодування з урахування норм ст.ст. 12, 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування А04322526 складає 35176,91 грн., що в подальшому було відшкодовано Страховою компанією відповідача в рамках договору ПВЗ. Оскільки, розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АР4322526 не вистачало для повного відшкодування шкоди, то АТ «СК «АРКС» було проведено оплату за договором страхування. На підставі вищезазначеного було складено страховий акт ARX2533521 від 05.01.2020 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 3927,76 грн., що не покриває поліс обов`язкового страхування АО4322526 Страхової компанії відповідача Отже, з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 3927,76 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.12.2019 р. між ДОЛФІНС ТОВ та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 657а9к5, забезпечений транспортний засіб Mazda, реєстраційний № [NUMBER] . 05.01.2020 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 39104,67 грн. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАГ «СК «Просто-страхування», то на підставі договору про пряме врегулювання збитку АТ «СК «АРКС» було розраховано розмір страхового відшкодування з урахування норм ст.ст. 12, 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Полісом передбачено франшизу у розмірі 0,00 грн. Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування А04322526 складає 35176,91 грн., що в подальшому було відшкодовано Страховою компанією відповідача в рамках Договору ПВЗ. Оскільки, розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АР4322526 не вистачало для повного відшкодування шкоди, то АТ «СК «АРКС» було проведено оплату за Договором страхування. На підставі вищезазначеного було складено страховий акт ARX2533521 від 05.01.2020 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 3927,76 грн., що не покриває поліс обов`язкового страхування АО4322526 Страхової компанії відповідача. Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 3927,76 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved