Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №394. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, причиною цього стали різні інтереси, погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, а також те, що відповідач [PERSON] не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного. Шлюбні відносини між ними припинилися в жовтні 2021 року, спільне господарство з жовтня 2021 року не ведеться, примирення між сторонами неможливо. В зв`зку з тим, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, просить заявлені позовні вимоги задовольнити, шлюб між ними розірвати. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Савченка В.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідача до суду також не надходило. Враховуючи, що у справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 18 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №394, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] ( а.с.4). У шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 13 жовтня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що дійсно між позивачем та відповідачем спільне життя не склалося, причиною цього стали різні інтереси, погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, а також те, що відповідач [PERSON] не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного, шлюбні відносини між ними припинилися в жовтні 2021 року, спільне господарство з жовтня 2021 року не ведеться, примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і буде суперечити інтересам позивача. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, то понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. залишаються за позивачем.

Outcome: approved