Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа Головне Управління пенсійного Фонду України в Донецькій області. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з досягненням віку, необхідного для призначення пенсії, заявниця звернулася до Відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр м.Маруполь). У ході здачі документів для оформлення пенсії за віком було виявлено у Дипломі [NUMBER] Донецького технікуму промислової автоматики від 28.06.1981р. виданому їй - [PERSON] , помилку при заповненні на українській мові у прізвищі. При заповненні Диплому [NUMBER] Донецького технікуму промислової автоматики від 28.06.1981р., про навчання по професії техніка-електрика, прізвище заявниці вказано (мовою оригіналу) - [PERSON] , що не збігається з її прізвищем, зазначеним у паспорті - [PERSON] . Диплом [NUMBER] Донецького технікуму промислової автоматики від 28.06.1981р., заповнений російською мовою вірно, про навчання по професії техніка-електрика виданий (російською мовою) [PERSON] . В основних документах заявниці, а саме у паспорті громадянина України, її прізвище російською мовою вказано як [PERSON] . Така помилка позбавляє зарахувати період навчання до трудового стажу заявниці. У неї немає можливості в іншому порядку встановити вищезазначений факт. Організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Заявниця просить суд встановити факт належності їй - [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документа - диплома [NUMBER] від 28.06.1981р. про навчання у Донецькому технікумі промислової автоматики по спеціальності «Електронні обчислювальні машини, прибори і обладнання» на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 10 січня 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявниця та зацікавлена особа до судового засідання не з`явились. Заявниця в прохальній частині заяви просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно даних паспорту [NUMBER] , виданого 01 листопада 1996 року Будьонівським РВ ДМУУМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , народилась в місті Донецьк. На другій сторінці паспорту її прізвище, ім`я та по батькові записані російською мовою як « [PERSON] » (а.с.8-10). Диплом [NUMBER] , виданий 28 червня 1981 року [PERSON] (відомості вказані українською мовою) про те, що вона в 1977 році вступила до Донецького технікуму промислової автоматики і в 1981 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Електронні обчислювальні машини, прибори і обладнання», присвоєно кваліфікацію техніка - електрика. Прізвище, ім`я, по батькові в дипломі зазначені російською мовою як « [PERSON] » (а.с.11). Відомості про навчанні в технікумі внесені до трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення - 17 серпня 1981 року, на ім`я (російською мовою) - « [PERSON] », [INFO] (а.с.13). Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, факт належності заявниці правовстановлюючого документу - диплому [NUMBER] , виданого 28 червня 1981 року, на ім`я « [PERSON] », дійсно належить [PERSON] , це підтверджується копією паспорту, копією диплому, копією трудової книжки, які додані до матеріалів справи та в яких збігається прізвище, ім`я, по батькові, дата, місяць та рік народження заявниці. Заявниця звернулась із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів з метою реалізації права на пенсійне забезпечення. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на належне розпорядження своїми правами, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявниці правовстановлюючих документів. На підставі ст.ст. 293, 315 ЦПК України,

Outcome: approved