Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

26.11.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 21 494,16 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 20.09.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС». 18.01.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № лп14597а9к3, відповідно до якого було застраховано автомобіль Lexus RX, д.н.з. [NUMBER] . 18.07.2019 о 19:20 в м. Києві по вул. Амурська, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus RX, д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Lexus RX, що був застрахований на підставі договору страхування. Винуватцем ДТП було визнано відповідача. Розмір страхового відшкодування згідно страхового акту склав 120 494,16 грн., які позивачем були сплачені за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Ліміт відповідальності позивача згідно страхового полісу становить 100 000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 21 494,16 грн. Тому, в силу вимог ст. 1191, 1192, 1194, 1188 ЦК України просив позов задовольнити та стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 21 494,16 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270 грн. 13.12.2021 року у даній справі було відкрито строщене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.01.2022 року, який було відкладено у зв`язку із неявкою сторін на 08.02.2022 року. 08.02.2022 р. у судове засідання сторони повторно не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судові засідання 12.01.2022 року та 08.02.2022 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також, відповідачем не було подано відзиву на позов. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. З огляду на зазначені обставини суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року у справі № 752/15827/19, [PERSON] 18.07.2019 року о 19 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Амурська, 6, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , будучи неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не обрав безпечної дистанції, та швидкості руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Lexus RX», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень. Водія автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] було визнано винним у порушенні ПДР України та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 11). Ці обставини в силу ч.6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №лп14597а9к3 від 18.01.2019 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія» «АХА Страхування» (правонаступником є ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») та [PERSON] , останнім було застраховано транспортний засіб «Lexus RX», д.н.з. [NUMBER] (а. с.38-44). Відповідно до п.20.1 Договору страхування за умовами договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 20.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати додаткові витрати в результаті настання страхового випадку. Із полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3044656 від 18.01.2019р., укладеного з [PERSON] на строк з 25.01.2019р. по 24.01.2020р. вбачається, що ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду майну становить 100 000,00 грн. (а. с. 52). Відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас-Північний», поліс серії АО №001468596, ліміт за шкоду майні 100 000,00 грн, франшиза 1000,00 грн., що підтверджується відповіддю від НПУ №3019207397079236 та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу №АО/1468596 (а. с.12, 51). 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.63-65) та копією витягу зі статуту (а.с.61). 25.07.2019 року власник транспортного засобу «Lexus RX», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та про виплату відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.35-37). Згідно із звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №100 від 18.07.2019р., складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту складає 137 026,02 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus RX», д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 137 026,02 грн. (а. с. 18-20). Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus RX», д.н.з. [NUMBER] , склала 120 494,16 грн., що підтверджується рахунком №ЕЛюС-0017102 від 01.08.2019 року (а.с.16) та актом виконаних робіт №ЕЛюСА-010060 від 27.08.2019 року, складеним ТОВ «Віді Еліт» (СТО)(а.с.17). Відповідно до страхового акту №ARX2485314 від 07.08.2019р. та №№ARX2485312 страхова компанія прийняла рішення здійснити виплату в сумі 21 494,16 грн та 99 000,00 грн. відповідно (а. с. 13-14). Із копії платіжного доручення №585538 від 08.08.2019 року вбачається, що АТ «СК «АРКС» було сплачено 21 494,16 грн. страхового відшкодування згідно акту №ARX2485314 (а.с.10) та із копії платіжного доручення №585495 від 08.08.2019 року вбачається, що АТ «СК «АРКС» було сплачено 99 000,00 грн. страхового відшкодування згідно акту №ARX2485312 на рахунок СТО (ТОВ «Віді Еліт») (а. с.10). 16.10.2019р. страхова компанія звернулася до відповідача з претензією про регресні вимоги №СУ/007501/4-1, у якій вимагала в добровільному порядку сплатити суму боргу в сумі 21494,16 грн. (а. с. 9). Проте доказів направлення такої відповідачу поштою чи вручення наручно суду надано не було. При ухваленні рішення суд керується наступним. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст.1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобог|і у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В силу даних правових норм страхова компанія перерахувала 21 494,16 грн. страхового відшкодування згідно акту №ARX2485314 та 99 000,00 грн. страхового відшкодування згідно акту №ARX2485312 на рахунок СТО - ТОВ «Віді Еліт», загальна сума сплаченого страхового відшкодування становить 120 494,16 грн. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 99 000,00 грн. було відшкодовано Позивачу ПрАТ "СК «АСКО ДС" відповідно до процедури прямого врегулювання збитків згідно умов полісу № АО/001468596 та страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АРХ2485312 від 07.08.2019 року (а.с.14). ПрАТ "СК АСКО ДС" було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 99 000,00 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Так, зокрема, оскільки ліміт відповідальності ПрАТ "СК АСКО ДС" встановлений полісом № АО/1468596 в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн., отже ПрАТ "СК АСКО ДС" було компенсовано позивачу 99 000,00 грн. Отже, з вищевикладеного випливає, що сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 21 494,16 грн. виходячи з наступного розрахунку: 120 494,16 грн. - 99 000,00 грн. = 21 494,16 грн. За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Дане право страховика також передбачено ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до Постанови ВС від 11.12.2019 року у справі № 522/15636/16-ц страхова компанія компенсовує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригодив розмірі 21 494,16 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2270 грн. (а. с. № 8) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved