Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, №5671, вчинений 04.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №0951572396 від 27.03.2018 та стягнути понесені судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачем зазначено, що 04.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №5671 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» боргу за кредитним договором у сумі 28496 грн. Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Жмурком С.С. відкрито виконавче провадження №65742478 за вказаним виконавчим написом, який не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивачем стверджено про відсутність кредитних відносин з ТОВ «Фінпром Маркет», ним не було отримано вимоги про погашення заборгованості, тому на його думку заборгованість не є безспірною. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 07.10.2021 (а.с.20) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.02.2022 в задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено. Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, сторони та треті особи в судове засідання не прибули. Позивач звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав повністю. Від представника відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису №5671 таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.206 ЦПК України та розподіл судових витрат в частині сплати судового збору на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України. Треті особи причин не прибуття в судове засідання не повідомили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. 04.02.2021 був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №5671 (а.с.10), про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021, якому відступлено право вимоги ТОВ «Інфінанс» за договором факторингу від 30.11.2018 №30112018 за кредитним договором №0951572396 від 27.03.2018, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.11.2018 по 04.02.2021,у розмірі: 8000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 20496 грн - заборгованості за нарахованими і несплаченими процентами і комісією; 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, а всього - 28546 грн. 10.06.2021 державним виконавцем Подільського відділу ДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження ВП №65742478 (а.с.9) з примусового виконання виконавчого напису №5671 виданого 04.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 28546 грн. на підставі заяви про примусове виконання рішення ТОВ «Фінпром маркет» від 09.06.2021 (а.с.5). Згідно із копією виписки з рахунка [PERSON] за кредитним договором №0951572396 від 27.03.2018, заборгованість за період з 29.11.2018 по 04.02.2021 становить 28496 грн, в тому числі заборгованість за тілом 8000 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 20496 грн (а.с.6). Виходячи із змісту позову, позивачем [PERSON] наявність кредитних відносин з відповідачем як і розмір заборгованості категорично заперечені. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з наведеним переліком, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п.1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За таких обставин, при вчиненні виконавчого напису не було перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованості за сумою кредиту у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово, без повідомлення позивача про наявність указаної заборгованості. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 в справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч.14 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду України від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Отже з наданих письмових доказів, судом встановлено, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач категорично заперечив існування будь яких договірних відносин з відповідачем та наявність перед ним боргу, а також отримання офіційних повідомлень щодо виконання зобов`язань, а відповідач у свою чергу визнав позов [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved