Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

06.10.2021 року до суду звернулися позивачі, [PERSON] , і [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідачів [PERSON] , і Верхньодніпровської міської ради , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора. 20.10.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи 21.10.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 14.12.2021 року . 14.12.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 09.02.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи та не надання копії спадкової справи. 09.02.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2020 року Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивачі просять визначити їм додатковий строк , достатній для прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на наступне: [INFO] помер їх батько, [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку та частку житлового будинку. 11.06.2015 року вони звернулись до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивачі не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не надала. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно поданого відзиву проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державно нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копіями свідоцтв про народження і про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і з земельної ділянки та частки житлового будинку. 11.06.2015 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивачами обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Позивачі позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони пропустили строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном та вважали, що в будь-який час мають можливість оформити спадщину. Таким чином з наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачі пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду з поважних причин, оскільки є дітьми померлого, фактично користувались спадковим майном і будь-які інші особи не оспорювали права позивачів щодо належності їм спадкового майна. Відповідно до матеріалів спадкової справи, № 249/2015, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини 11.06.2015 року зверталися позивачі [PERSON] , та [PERSON] . Інший спадкоємець [PERSON] , 11.06.2015 року подала заяву згідно якої відмовилася від спадщини, що залишилась після померлого батька, [PERSON] , не заперечує, щоб спадщину одержав син померлого [PERSON] , та за поновленням своїх прав на спадщину звертатись не буде. Крім того, з часу закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини 09.01.2015 року до часу звернення позивачів до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини [INFO] , пройшов незначний проміжок часу. Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. Оцінюючи надані позивачами докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачами. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачам тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачами витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивачів, пропорційно сплачених сум. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved