Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 червня 2019 року [PERSON] звернувся до банку з заявою-анкетою на оформлення банківських продуктів та уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» Заяву-договір № 391360-516 про надання кредиту готівкою на власні потреби із додатком № 1, який є невід`ємною частиною кредитного договору та у якому наведено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка МАКСИМУМ», а також опитувальник фізичної особи. Таким чином, із врахуванням положень Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеної на офіційному веб-сайті AT «ТАСКОМБАНК» (https://tascombank.ua/1), [PERSON] шляхом перерахування на його поточний рахунок в AT «ТАСКОМБАНК», отримав на власні потреби суму кредиту в розмірі 75514.39 грн. строком на 48 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % щомісячно. Позивач зазначає, що взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування ним позичальник належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.09.2021 заборгованість по кредиту складає 99 645,27 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 59 003,36 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 0,07 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 40 641,84 грн. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду, відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість у розмірі 99 645,27 грн., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, до суду подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника банку та просить задовільнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Заяв про відкладення та відзив на позов до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 червня 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК» із заявою-анкетою на оформлення банківських продуктів та отримання споживчого кредиту, підписав Паспорт за продуктом «Зручна готівка МАКСИМУМ», а також опитувальник фізичної особи із зазначенням, в тому числі, кореспондентської інформації та загальних відомостей щодо Позичальника. Згідно вказаного паспорту, відповідачу надано інформацію, яка надається споживачу до укладення договору, зокрема: в розділі 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача»; в розділі 4 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача»; в розділі 5 «Порядок повернення кредиту». Таким чином, 24 червня 2019 року між AT «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 391360-516 про надання кредиту готівкою на власні потреби із додатком № 1, який є невід`ємною частиною кредитного договору, в якому наведено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів. Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. п. 1 розділу 1, а також п. 2. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору, із врахуванням положень Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеної на офіційному веб-сайті AT «ТАСКОМбАНК» (https://tascombank.ua/1,) надано [PERSON] було кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» у розмірі 75514.39 грн. строком на 48 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % щомісячно. Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору, платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються у вигляді щомісячного ануїтетного (рівномірного) платежу згідно з умовами кредитного договору та в повному розмірі в кінці строку дії кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.09.2021 заборгованість по кредиту складає 99 645,27 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 59 003,36 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 0,07 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 40 641,84 грн. 12.04. 2021 року [PERSON] було надіслано повідомлення-вимоги № 6451/70.2 про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни. Однак [PERSON] порушення умов договору не усунув, заборгованість не погасив. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, беручи до уваги ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення коштів станом на день розгляду справи відповідачем не надано, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість у розмірі 99 645,27 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2270.00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved