Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості. На підставу своїх вимог спирається на те, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 23.07.2017 № 114 о/с [PERSON] з 14 серпня 2017 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС). Статтею 74 Закону України «Про Національну поліцію», наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження типових форм контрактів про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» (зареєстрований Міністерством юстиції України 07.03.2017 за № 321/30189) передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. На виконання вищевказаних нормативних документів 23.11.2017 між НАВС, ГУНП України в Черкаській області та Відповідачем укладено Контракт № 2017/219 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (НАВС) (далі - Контракт). Відповідно до Контракту Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі НАВС, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». З 14.08.2017 по 04.08.2019 відповідно до умов Контракту Відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу НАВС від 31.07.2019 № 151 о/с Відповідача було направлено для подальшого проходження служби до Національної поліції України. Таким чином, Національною, академією внутрішніх справ умови Контракту виконано у повному обсязі. 02.06.2020 на адресу НАВС супровідним листом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області від 19.02.2020 № 2077/41/24/01-2020 надійшла інформація, що наказом Департаменту патрульної поліції від 11.02.2020 № 109 о/с Відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Контракту Відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Контрактом трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Також відповідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.3.5. Контракту, Відповідач зобов`язався у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі НАВС, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261. Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Таким чином, Відповідач навчався в НАВС з 14 серпня 2017 року по 04 серпня 2019 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі, становить 62 567,03 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят сім гривень 03 копійки). Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі та реквізитами для їх сплати у разі порушення умов Контракту Відповідача ознайомлено під підпис (довідка додається). Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 11.02.2020 № 109 о/с (фактично відпрацювавши лише 6 місяців), Відповідачем було порушено умови Контракту, що є підставою для відшкодування зазначених витрат. Згідно з п. 5, 6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Проте, грошові кошти від Відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Відповідно до п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України для досудового врегулювання спору НАВС було надіслано Відповідачу претензію з повідомленням про суму витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС та пропозицією добровільно їх відшкодувати у строк до 13.06.2021. Проте станом на дату подання позовної заяви, кошти від Відповідача на рахунок НАВС не надходили, що і змусило представника позивача звернутися з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 28.10.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явилася, але надала суду заяву згідно якої просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 23.07.2017 № 114 о/с [PERSON] з 14 серпня 2017 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (а.с. 8). Статтею 74 Закону України «Про Національну поліцію», наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження типових форм контрактів про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» (зареєстрований Міністерством юстиції України 07.03.2017 за № 321/30189) передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. На виконання вищевказаних нормативних документів 23.11.2017 між НАВС, ГУНП України в Черкаській області та Відповідачем укладено Контракт № 2017/219 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 9). Відповідно до Контракту Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі НАВС, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». З 14.08.2017 по 04.08.2019 відповідно до умов Контракту Відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу НАВС від 31.07.2019 № 151 о/с Відповідача було направлено для подальшого проходження служби до Національної поліції України (а.с. 10). Таким чином, Національною, академією внутрішніх справ умови Контракту виконано у повному обсязі. 02.06.2020 на адресу НАВС супровідним листом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області від 19.02.2020 № 2077/41/24/01-2020 надійшла інформація, що наказом Департаменту патрульної поліції від 11.02.2020 № 109 о/с Відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням (а.с. 11). Тобто, у порушення умов Контракту Відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Контрактом трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Також відповідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.3.5. Контракту, Відповідач зобов`язався у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі НАВС, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261. Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Відповідно довідки про доходи та відрахування, розраховано грошове утримання Відповідача за період навчання з вересня 2017 року по серпень 2019 року (а.с. 20-22). Вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 7 504,61 грн. (сім тисяч п`ятсот чотири гривні 61 копійка). Відповідно довідки витрат коштів на харчування, розраховано витрати на продовольче забезпечення Відповідача за період навчання з серпня 2017 року по серпень 2019 року (а.с. 23-24). Вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 28 597,93 грн. (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 93 копійки). Відповідно довідки про забезпечення медичними препаратами перемінного особового складу за 2017-2019 роки розраховано вартість медичних препаратів отриманих Відповідачем під час навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 285,14 грн. (двісті вісімдесят п`ять гривень 14 копійок) (а.сю 25-26). Відповідно довідки про забезпечення речовим майном за 2017-2019 роки розраховано вартість речового майна отриманого Відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню та становить 4 475,34 грн. (чотири тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 34 копійки) (а.с. 27-28). Відповідно довідки про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг за весь період навчання (без врахування періодів перебування у відпустках та днів звільнення від навчального процесу) (а.с. 29-30, 31-32). Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 21 704,01 грн. (двадцять одна тисяча сімсот чотири гривні 01 копійка). Таким чином, Відповідач навчався в НАВС з 14 серпня 2017 року по 04 серпня 2019 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі, становить 62 567,03 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят сім гривень 03 копійки). Відповідно до п. 2.3.5 Контракту, Відповідач зобов`язувався у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 11.02.2020 № 109 о/с (фактично відпрацювавши лише 6 місяців), Відповідачем було порушено умови Контракту, що є підставою для відшкодування зазначених витрат (а.с. 16). Згідно з п. 5, 6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Проте, грошові кошти від Відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Відповідно до п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України для досудового врегулювання спору НАВС було надіслано відповідачу претензію з повідомленням про суму витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС та пропозицією добровільно їх відшкодувати у строк до 13.06.2021 (а.с. 34-35). Проте станом на дату подання позовної заяви, кошти від відповідача на рахунок НАВС не надходили. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов?язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Адже інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved