Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, починаючи стягувати з 13.01.2022 року та до досягнення сином повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач не надає достатньо матеріальної допомоги на утримання їх дитини. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому позивачка позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Пояснила, що вона не працює, живе в орендованій квартирі, їй потрібна допомога в утриманні доньки, яку відповідач не надає. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову. Звертає увагу суду, що він має тимчасові заробітки. Наголошує, що коли дитина йшла до школи він купив всю канцелярію. Повідомив суду, що інших дітей не має, стан здоров`я його задовільний. Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2012 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2017 року у справі №607/7331/17. В цьому шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] згідно із актовим записом № 1741 від 27 липня 2012 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції . Суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із такого. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог статті 182\~СК суд,\~при визначенні\~розміру аліментів,\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд враховує матеріальне становище позивачки, яка не працює, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, а тому, вважає, що слід визначити розмір аліментів 1500 гривень щомісяця. Вказаний розмір є меншим від мінімального рекомендованого розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, такий розмір є меншим від ј мінімального розміру заробітної плати станом на 01 січня 2022 року - 6700 гривень. При цьому, середня заробітна плата в Тернопільській області становить 14384 (грудень 2021 року). Тому, відповідач може надавати таку допомогу, оскільки має можливість організувати своє життя таким чином, щоб сплачувати аліменти на рівні достатньому для повноцінного розвитку своєї дитини. На думку суду, менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Тому позов підлягає до задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial