Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

12 жовтня 2021 року надійшов до суду позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07 липня 2014 року між сторонами був підписаний договір № 2074147 про відкриття та обслуговування рахунку. Згідно договору відповідач отримав у позивача картку з кредитним лімітом, відповідно до додаткового договору до договору відповідачу було надано кредит у розмірі 12700 грн. з відсотковою ставкою 24% річних. Але у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість у сумі 14227,67 грн., яка складається з наступного: 12700 грн. заборгованість за основним боргом, 1508,12 грн. проценти за користування кредитом, 7 грн. комісія, 7,31 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 5,24 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень. До судового засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, надав суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до договору № 2074147 від 07 липня 2014 року, відповідач отримав у позивача картку з кредитним лімітом, відповідно до додаткового договору до договору відповідачу було надано кредит у розмірі 12700 грн. з відсотковою ставкою 24% річних. Банк зі свого боку виконав свої зобов`язання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останій\~свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість у сумі 14227,67 грн., яка складається з наступного: 12700 грн. заборгованість за основним боргом, 1508,12 грн. проценти за користування кредитом, 7 грн. комісія, 7,31 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 5,24 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у зв`язку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості, за яким відповідач має заборгованість у сумі 14227,67 грн., яка складається з наступного: 12700 грн. заборгованість за основним боргом, 1508,12 грн. проценти за користування кредитом, 7 грн. комісія, 7,31 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 5,24 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 2074147 від 07 липня 2014 року внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved