Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач, керівник Лозівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації та Міністерства розвитку громад та територій України, звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» заборгованість в сумі 40911,04 грн, в тому числі: погашення поточної заборгованості за кредитом, наданим за рахунок бюджетних коштів у сумі 34872,50 грн, відсотків в сумі 3047,50 грн, сплати пені за прострочення повернення кредиту з відсотками в розмірі 2991,04 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 07.11.2011 між КП «Харківський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] укладений договір № 1391/0311п про надання довгострокового кредиту на придбання завершеного чи незавершеного будівництвом житлового будинку (далі - Договір) на суму 70 000,00 грн. За умовами зазначеного Договору Фонд надав [PERSON] пільговий довгостроковий кредит строком на 10 років для придбання житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з простроченням [PERSON] повернення кредиту, загальна сума заборгованості, з урахуванням виплачених сум та уточненням ипозову, складає 40911,04 грн., з них заборгованість із основної суми боргу 34872,50 грн, відсотки 3047,50 грн, пеня за прострочення повернення кредиту (останній рік) 2991,04 грн. З метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту, 04.11.2011 між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] є поручителями [PERSON] , за зобов`язаннями по своєчасному поверненню 70000,00 грн. та зобов`язались солідарно за вимогою Фонду сплачувати в рівних частках по позиції та нараховані відсотки в строк та в розмірах, передбачених зобов`язаннями боржника. Ухвалою суду від 20.09.2021 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області Павлюченко А.С. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, зазначивши, що позивачкою [PERSON] були сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в сумі 1680,00 грн, які не були враховані у наданому розрахунку заборгованості, тому він зменшив позовні вимоги на вказану суму та просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом станом на 10.11.2021 в розмірі 40911,04 грн. Представник Міністерства розвитку громад та територій України у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляд повідомлявся належним чином. Представник Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги (з врахуванням виплачених нею сум) визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечують. У судове засідання надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Крім того, просили суд залишити позов без розгляду з підстав порушення прокурором прямої заборони, наведеної в абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а в разі відмови в залишенні позову без розгляду, просять у задоволенні позовних вимог відмовити в частині стягнення з них коштів як відповідачів, оскільки на кошти, які отримала в кредит [PERSON] , вона придбала/реконструювала будинок, отже вона може його продати та погасити суму боргу. Вислухавши доводи сторін, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Згідно договору № 1391/0311п від 07.11.2011 про надання довгострокового кредиту на придбання завершеного чи незавершеного будівництвом житлового будинку, укладеним між КП «Харківський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] , останній надано довгостроковий кредит на придбання завершеного чи незавершеного будівництвом житлового будинку в сумі 70 000,00 грн. За умовами зазначеного Договору Фонд надав [PERSON] пільговий довгостроковий кредит строком на 10 років для придбання житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4.3. [PERSON] зобов`язалася сплачувати відсотки по кредиту одночасно з погашенням кредиту відповідно до таблиці п. 2.4.2. З метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту, 04.11.2011 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] є поручителями [PERSON] , за зобов`язаннями по своєчасному поверненню 70000,00 грн. та зобов`язались солідарно за вимогою Фонду сплачувати в рівних частках по позиці та нараховані відсотки в строк та в розмірах, передбачених зобов`язаннями боржника. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», з урахуванням строку позовної давності та сплачених [PERSON] платежів, на підтвердження яких надані квитанції, сума заборгованості за Договором станом на 10.11.2021 складає 40911,04 грн, в тому числі: поточної заборгованості за кредитом, наданим за рахунок бюджетних коштів у сумі 34872,50 грн, відсотків в сумі 3047,50 грн, пені за прострочення повернення кредиту з відсотками в розмірі 2991,04 грн. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/19, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Статтею 11 Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві» передбачено, що уряд України, місцеві державні адміністрації сприяють розвитку індивідуального житлового будівництва в межах сіл і селищ, а також за межами сіл і селищ у відокремлених фермерських садибах, створюють сільським забудовникам (місцевому населенню і громадянам, які переселяються до сільської місцевості на постійне проживання) пільгові умови щодо забезпечення будівельними матеріалами і обладнанням, надання їм послуг і пільгових довгострокових державних кредитів. Відповідно до п.п. 1, 3, 37 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1597 від 05.10.1998 (надалі - Правила), головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми «Державне пільгове кредитування індивідуальних сільських забудовників на будівництво (реконструкцію) та придбання житла» є Мінрегіон, а одержувачами бюджетних коштів - фонди. Кредитування фондами будівництва житла на селі є прямим, адресним (цільовим), зворотним і здійснюється у межах наявних кредитних ресурсів фондів. Кошти, які надходять від погашення кредитів, наданих позичальникам за рахунок державного бюджету зараховуються на відповідні реєстраційні рахунки, відкриті в територіальних органах Казначейства, з подальшим спрямуванням на кредитування індивідуального житлового будівництва на селі. Відповідно до п. 6 Правил кредит індивідуальному забудовнику надається на термін до 20 років, а молодим сім`ям (подружжя, в якому вік чоловіка та дружини не перевищує 35 років) або неповним сім`ям (мати(батько) віком до 35 років) - до 30 років, з внесенням за користування ним плати у розмірі трьох відсотків річних. Згідно з п. 26 Правил у разі невиконання позичальником умов кредитного договору фонд відповідно до законодавства здійснює заходи щодо стягнення заборгованості та інші дії, передбачені умовами кредитного договору. В даному випадку, суб`єктами, уповноваженими державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах є Міністерство розвитку громад на території України (до 02.09.2019 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства) (далі - Міністерство) та КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі - Фонд). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства перейменовано на Міністерство розвитку громад та територій України. Згідно підпункту 13 пункту 4 Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 №197 (в редакції постанови від 25.09.2019 л №850) Мінрегіон відповідно до покладених на нього завдань здійснює організаційне забезпечення з питань державної підтримки будівництва (придбання) доступного житла, формування житлового фонду соціального призначення, розгортання молодіжного житлового будівництва, кредитування індивідуальних сільських забудовників, реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду та реалізації інфраструктурних проектів; підтвердження придатності будівельних виробів до застосування (видає технічні свідоцтва) та оцінки відповідності у визначеній сфері діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання та одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За правилами ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Підписавши договори поруки, поручителі взяли на себе певні договірні зобов`язання, виконання яких, у відповідності до чинного законодавства, є обов`язковими. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, [PERSON] порушено вимоги договору кредиту щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у терміни встановлені графіком, досудові попередження залишились без реагування, що є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку. Доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з порушенням прокурором прямої заборони, наведеної в абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», суд вважає безпідставними, оскільки прокурором при зверненні до суду, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в позовній заяві обґрунтовано наявність підстав для представництва. Також суд не приймає доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з них коштів як відповідачів, оскільки вони спростовуються п. 2 Договору поруки від 04.11.2011, укладеного між ними та [PERSON] , зареєстрованому в реєстрі за № 1228, де зазначено: «З моменту настання зобов`язань поручителів за цим договором поручителі нестимуть солідарну з боржником відповідальність за виконання зобов`язань боржника за кредитним договором та положеннями ст. 554 ЦК України. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] в установлений договором строк не сплатила суму кредиту в повному обсязі, тобто не виконала зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї та з поручителів солідарно на користь позивача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved