Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

21.01.2022 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. в місяць до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, такий укладено 11.09.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції актовий запис №1342, серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та перебувають повністю на її утриманні, відповідач з ними не проживає. Позивач вважає, що відповідач має можливість нести матеріальні витрати, пов`язані з утриманням дітей, але він ухиляється давати кошти на їх утримання. Відповідач є приватним підприємцем, щорічно подає декларацію про доходи і має кошти на дітей. Позивач вважає, що аліменти на дітей у розмірі 5000 грн. у місяць до досягнення дітьми повноліття, є розумними (а.с.1). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.01.2022 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.8-9). Ухвалою суду від 12.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.12). 10.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позов, просить прийняти рішення, яким частково задоволити позовні вимоги позивача, стягнути з нього в користь позивача аліменти на користь неповнолітніх дітей по 1 500 грн. на місяць на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відзив мотивує тим, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів. Зазначає, що твердження позивача про те, що він є фізичною особою-підприємцем є безпідставними, доходи є незначними, оскільки у 2021 фактично не вів підприємницької діяльності у зв`язку з запровадженням карантину, інших доходів не має. Річний сукупний дохід від підприємницької діяльності становив лише 105 000 грн. за рік, тобто 8 750 грн. на місяць. Даний факт підтверджується податковою декларацією про доходи за 2021 рік. При цьому відповідач повідомляє, що основним видом його підприємницької діяльності був: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (47,19 - основний КВЕД). Однак із ситуацією, яка склалась в Україні, зокрема у зв`язку із запровадженням КМУ карантину з метою здійснення заходів щодо запобігання поширенню коронавірусу Covid 19 з 12.03.2020 та з економічною ситуацією в Україні був змушений припинити свою підприємницьку діяльність, що підтверджується безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 31.01.2022. На даний час є безробітним. Вважає заявлену позивачем суму аліментів нереальною та не співрозмірною з його доходом. При цьому не відмовляється від утримання дітей і має намір та можливість оплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. на місяць на кожну дитину. Вважає такий розмір аліментів обґрунтованим, реальним та співрозмірним (допустимим) з його доходом. Разом з тим повідомляє, що від першого шлюбу має повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , якому також допомагає, оскільки останній на даний момент ніде не працює та є безробітним. Окрім того, доглядає та фінансово підтримує своїх стареньких батьків пенсійного віку. Просить суд не брати до уваги твердження позивача, що він не надає коштів на утримання дітей, оскільки це не відповідає дійсності (а.с.18-20). Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити. Зазначила, що просить 5000 грн. на обох дітей, тобто по 2 500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вважає таку суму розумною та обґрунтованою. Представник відповідача зазначив, що відповідач визнає позов та бажає надавати кошти на утримання дітей, однак у зв`язку з тим, що на даний час припинив підприємницьку діяльність, та не має стабільного доходу, має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину, до досягнення повноліття. Таку суму обґрунтовує також тим, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку та син від першого шлюбу, який на даний час вже є повнолітнім та не має стабільного доходу. Заслухавши учасників, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції серії [NUMBER] від 11.09.2010, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.09.2010, про що складено відповідний актовий запис №1342, та змінено прізвище дружини з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №52 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №559 (а.с.4). Відповідно до копії посвідчення відділу пенсійного забезпечення ПФУ м. Івано-Франківська серії [NUMBER] таке видано [PERSON] , 1943 року народження (а.с.21). Відповідно до копії посвідчення виданого Івано-Франківським міськсоцзахистом серії [NUMBER] таке видано [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про народження виданого Івано-Франківським міським відділом ЗАГС, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис 1616, зокрема батьком вказаний [PERSON] (а.с.23). Згідно витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань [PERSON] 31.01.2021 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця за власним бажанням (а.с.24). Відповідно до декларації поданої Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області, Івано-Франківська ДПС (м. Івано-Франківськ) [PERSON] за 2021 рік задекларував 105 000 грн. (а.с.25) Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дітей повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дітям утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати аліменти в розмірі 5 000 гривень, по 2 500 грн. на кожну дитину. Разом з тим відповідачем надано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичного доходу фізичної особи - підприємця, відповідно до якої, дохід за звітний період, що оподатковується за ставкою 5% становить 105 000 грн., та вказав про можливість сплачувати аліменти у розмірі по 1 500 грн. на дитину, загалом 3 000 грн. Також, відповідачем до відзиву додано свідоцтво про народження повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та пенсійні посвідчення, однак доказів, що вказані особи є батьками відповідача - суду не надано. При цьому, відповідач зазначає, що вони перебувають на його утриманні, суд не бере такі до уваги, оскільки разом з тим, належних та допустимих доказів, що він бере участь в їх утриманні, суду не надано. Позивач в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 21 січня 2022 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави. На підставі та

Outcome: approved