Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) розглянуто скаргу ТОВ «Сегетіс», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2021 року щодо рішень № 50558853, № 50559160 від 02 січня 2020 року, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Кравець О.О. та від 03 липня 2020 року № 52955734, № 52956112, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О.В. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень № 74/1, № 74/2, що знаходяться в [ADDRESS] . Позивач зауважує, що за наслідками розгляду скарги Колегією складено висновок, яким рекомендовано задовольнити скаргу частково, та прийнято рішення, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 2021 року № 2069/5, яким скаргу ТОВ «Сегетіс» задоволено частково та скасовано рішення від 02 січня 2020 року № 50558853 та № 50559160 від 02 січня 2020 року, прийняті приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. Позивач вважає, що таке рішення відповідача є протиправним, незаконним, оскільки ТОВ «Сегетіс» не було підтверджено порушення його прав у результаті прийняття оскаржуваного рішення, через те, що товариство є власником нежитлових приміщень № 99, загальною площею 247,1 кв. м, що знаходяться в [ADDRESS] , однак вона була власником нежитлових приміщень № 74/1, загальною площею 127,7 кв. м та № 74/2, загальною площею 217,9 кв. м, які є відмінними, та до складу групи приміщень, належних ТОВ «Сегетіс» не входили, тому Колегія не мала права задовольняти скаргу, з підстав ненадання ним документів, що підтверджують право власності та за відсутності достовірних підтверджень порушення прав скаржника, враховуючи, що висновок будівельно-технічного дослідження надано після спливу десяти робочих днів з моменту реєстрації скарги ТОВ «Сегетіс». Крім того, [PERSON] зауважує на неможливості розгляду скарги у зв`язку із пропуском строків на оскарження рішення державного реєстратора та неналежному, у надто стислі строки повідомленні всіх суб`єктів оскарження про місце, день та час проведення засідання Колегії, призначеного на 23 березня 2021 року, а також на тому, що в Міністерства юстиції України відсутня компетенція щодо розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, коли таке право набуто на підставі судового рішення. На підставі викладеного, позивач просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2069/5 від 09 червня 2021 року та зобов`язати відповідача відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50558853, № 50559160 від 02 січня 2020 року, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження в указаній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 05 листопада 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшли пояснення ТОВ «Сегетіс» на вказану позовну заяву, в яких товариство просить відмовити [PERSON] у позові, посилаючись на те, що як власник нежитлових приміщень з № 1 по № 19 (групи приміщень № 99), загальною площею 247,1 кв. м, що знаходяться в [ADDRESS] , вправі звернутися до Міністерства юстиції України зі скаргою, оскільки його права порушені проведенням державної реєстрації права власності за позивачем на нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2 за цією ж адресою, відомості про які відсутні в даних реєстрових книг бюро технічної інвентаризації та відповідних інвентаризаційних справах, а також немає будь-яких правовстановлюючих документів щодо вказаного нерухомого майна попереднього власника. Висновком експертного дослідження підтверджується, що периметри приміщень № 74/1 та № 74/2 в [ADDRESS] , разом співпадають з периметрами групи приміщень належних товариству приміщень № 99 за цією ж адресою. Розгляд скарги Колегією було відкладено правомірно, в тому числі й за клопотанням ТОВ «Сегетіс» з метою надання додаткових доказів; товариство не пропустило строк для звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України, оскільки про оскаржувані рішення дізналося 11 грудня 2020 року; Міністерством юстиції України повідомлялися усі учасники про засідання Колегії вчасно та в установленому законом порядку. 16 листопада 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов відзив відповідача на вказаний позов [PERSON] , в якому представник Міністерства юстиції України просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи про те, що скаржником дотримано встановлений ч. 3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі -Закон № 1952-IV) строк на оскарження реєстраційних дій; оголошення про час і місце засідання Колегії було розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, отже заінтересовані особи належним чином повідомлені про розгляд скарги ТОВ «Сегетіс», під час розгляду якої Колегією встановлено, що державним реєстратором не перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також не усунуто суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2 в [ADDRESS] , і не запитано від органів влади, підприємств, установ і організацій інформацію про державну реєстрацію права власності на вказані нежитлові приміщення за відсутності відповідних відомостей у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та неподання таких документів позивачем, в тому числі, й тих, що підтверджують набуття нею права власності на вказану нерухомість. За викладених підстав, зазначає про те, що оспорюваний наказ Міністерством юстиції прийнято в межах повноважень і у передбачений законодавством спосіб. 02 грудня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив Міністерства юстиції України на вказаний позов, в якій останній вказує, що ТОВ «Сегетіс» про оскаржувані реєстраційні дії дізналося 10 грудня 2020 року, про що ним самостійно зазначено у скарзі; факт розміщення оголошення на веб-сайті відповідача про те, що засідання Колегії відбудеться 23 березня 2021 року Шинкаренко С.М. не оспорюється, однак у цей день розгляд скарги відкладено на 20 травня 2021 року, однак відповідних оголошень про розгляд скарги ТОВ «Сегетіс» на вказану дату та 23 березня 2021 року відповідачем не додано. 20 грудня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява з доповненнями від представника позивача адвоката Дев`ятки О.Г., в яких він зазначає про те, що оголошення про призначені на 23 березня та 20 травня 2021 року засідання щодо розгляду скарги ТОВ «Сегетіс» розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, не можна вважати належним повідомленням заінтересованих осіб, зокрема позивача. Ухвалою суду від 20 січня 2022 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому та відповіді на відзив підстав. Представник третьої особи - ТОВ «Сегедіс» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У задоволенні позову просила відмовити враховуючи доводи, викладені у письмових поясненнях. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні 20 січня 2022 року представник відповідача надала пояснення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову, враховуючи доводи, викладені у відзиві. В судове засідання, призначене на 08 лютого 2022 року представник відповідача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Сегетіс» є власником нежитлових приміщень з № 1 по № 19 (групи приміщень № 99) (в літері А), загальною площею 247,10 кв. м, які знаходяться в [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2011 року, вказаний договір зареєстровано в Реєстрі правочинів за № 4696858, а 01 листопада 2011 року ТОВ «Сегетіс» здійснено державну реєстрацію прав на вказане вище нерухоме майно (реєстраційний № 34851599). Поряд із цим, судом з`ясовано, що 09 лютого 2021 року ТОВ «Сегетіс» звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою, яка обґрунтовувалася тим, що товариство, отримавши 11 грудня 2020 року інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 236594019), дізналося про те, що без його дозволу та відома розділено, зареєстровано 02 січня 2020 року на праві власності за [PERSON] та новим приміщення присвоєні інші номери та площі (№ 74/1, загальною площею 127,7 кв. м та № 74/2, загальною площею 217,9 кв. м) належні йому нежитлові приміщення з № 1 по № 19 (групи приміщень № 99) (в літері А), загальною площею 247,10 кв. м, що знаходяться в [ADDRESS] , та, яка їх відчужила [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 липня 2020 року. Вперше розгляд скарги Колегією було призначено на 23 лютого 2021 року, яке відкладено на 23 березня 2021 року, в зв`язку з витребуванням документів, зокрема, що дають можливість встановити, що нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2, які знаходяться в [ADDRESS] , утворилися в результаті поділу нежитлових приміщення з № 1 по № 19 (групи приміщень № 99) (в літері А), загальною площею 247,10 кв. м, що знаходяться за цією ж адресою, яке в свою чергу було відкладено з метою з`ясування усіх обставин на 20 травня 2021 року. На веб-сайті Міністерства юстиції України були розміщені оголошення про засідання Колегії, яке відбулося об 11 год 45 хв 23 лютого 2021 року та 10 год. 20 хв. 20 травня 2021 року, що стороною позивача визнається та не заперечується. Крім того, листом ДП «Національні інформаційні системи» № 1499/14.2-11 від 19 березня 2021 року підтверджується, що оголошення про засідання Колегії, яке відбудеться 23 березня 2021 року, розміщено на веб-сайті Міністерства юстиції України 19 березня 2021 року. Скаржником ТОВ «Сегетіс» подано до Міністерства юстиції України доповнення до скарги, а саме: висновок за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження № 08/04-21 від 16 квітня 2021 року, з якого вбачається, зокрема, що параметри нежитлових приміщень № 74/1, загальною площею 127,7 кв. м та № 74/2, загальною площею 217,9 кв. м, що знаходяться в [ADDRESS] , співпадають з периметрами групи приміщень № 99, загальною площею 247,10 кв. м, що знаходяться за цією ж адресою; за всіма ознаками приміщення № 74/1 та № 74/2 знаходяться відповідно в межах групи нежитлових приміщень № 99 з урахуванням демонтованих перегородок в цій групі приміщень № 99. При цьому, згідно з відповіддю Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-1016(И-2021) за даними реєстрових книг Бюро, реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 74/1 (загальною площею 127,7 кв. м) та № 74/2 (загальною площею 217,9 кв. м), відсутня. В інвентаризаційних справах Бюро відсутні відомості щодо нежитлових приміщень № 74/1 та № 74/2 за адресою: [ADDRESS] . Наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 2021 року № 2069/5 відповідно до ч. 3 ст. 26, пп. «а», «г» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закон № 1952-IV скаргу ТОВ «Сегетіс» від 09 лютого 2021 року задоволено частково. Скасовано рішення від 02 січня 2020 року № 50558853, № 50559160, прийняті приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О., у задоволенні інших вимог відмовлено. Згідно з висновком від 20 травня 2021 року, Колегія рекомендує скаргу ТОВ «Сегетіс» від 09 лютого 2021 року задовольнити частково та скасувати рішення про державну реєстрацію від 02 січня 2020 року № 50558853, № 50559160, прийняті приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О., а в іншій частині вимог відмовити. Мотивами рішення у стислому та розгорнутому викладенні є, в тому числі й те, що право власності на нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] без документів, які підтверджують виникнення такого права, при цьому, подане заявником судове рішення не стосувалося набуття речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом № 1952-IV. Відповідно до ст. 37 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: - на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); - на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128) відповідно до якого, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються Комісії, положення та склад яких затверджуються Мінюстом або відповідним територіальним органом. Згідно з п. 3 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено, яка подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд. Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. Згідно з п. 5 згаданого Порядку перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги. Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, оскаржувані рішення державного реєстратора щодо яких вирішувалося питання про дотримання Міністерством юстиції України Закону № 1952-IV при здійсненні перевірки дій державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Кравець О.О. та правовою підставою для реєстрації права власності на нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2 за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , було в тому числі, й рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-261-1/04 від 23 липня 2004 року. Отже, суд, вважає, що Колегією перевищено свої повноваження при вирішенні вказаного питання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір). З огляду на те, що державний реєстратор - приватний нотаріус КМНО Кравець О.О. здійснював реєстраційні дії щодо вказаного вище нерухомого майна за [PERSON] , в тому числі й на підставі судового рішення, тому Міністерство юстиції України вийшло за межі своєї компетенції, оскільки такі скарги розглядаються лише судовими органами. Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє (або вчиняє їх неправомірно) це може стати предметом судової перевірки. Частиною 8 ст. 37 Закону № 1952-IV визначено вичерпний перелік підстав для відмови Міністерством юстиції України та його територіальними органами у задоволенні скарги, серед яких, зокрема: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства. Таким чином, Міністерство юстиції України за вимогами ч. 2 ст. 37 згаданого Закону не мало повноважень здійснювати перевірку дій державного реєстратора та надавати оцінку рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50558853, № 50559160 від 02 січня 2020 року, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. Отже, враховуючи порушення Міністерством юстиції України своїх дискреційних повноважень, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. За змістом ч. 3 ст. 37 Закону № 1952-IV у разі, якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому, загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів. З матеріалів справи вбачається, що розгляд скарги Колегією призначався та відкладався неодноразово, про що були розміщені оголошення, однак відповідні рішення Колегії про подовження строків розгляду вирішення скарги ТОВ «Сегетіс» відсутні. Крім того, всупереч абз. 3 ч. 3 ст. 37 Закону № 1952-IV Колегією розглянуто та вирішено скаргу ТОВ «Сегетіс», зареєстровану в Міністерстві юстиції України ще 11 лютого 2021 року лише 20 травня 2021 року, з перевищенням 45 календарних днів, тобто з недотриманням цього строку, який є присічним (преклюзивним), і сплив якого позбавляє Колегію права розгляду та вирішення відповідної скарги. Все вище перелічене в сукупності свідчить про незаконність наказу Міністерства юстиції України № 2069/5 від 09 червня 2021 року, прийнятого на підставі висновку Колегії від 20 травня 2021 року за результатами розгляду скарги ТОВ «Сегетіс» від 09 лютого 2021 року. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5-7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Поряд із цим, безпідставними і необґрунтованими є доводи сторони позивача про пропуск ТОВ «Сегетіс», встановленого абз. 1 ч. 3 ст. 37 Закону № 1952-IV строку на оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України та його територіальних органів, оскільки день, коли заявник дізнався чи міг дізнатися про порушення його прав відповідною дією чи бездіяльністю є 11 грудня 2020 року (дата отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 236594019), а датою направлення скарги до Міністерства юстиції України є 09 лютого 2021 року, тобто в межах 60 календарних днів, і такі обставини встановлені й Міністерством юстиції України та належними і допустити доказами не спростовані. Крім того, недоведеними є самі по собі посилання [PERSON] та її адвоката Дев`ятки О.Г. на ту обставину, що ТОВ «Сегетіс» не було підтверджено порушення його прав у результаті прийняття оскаржуваного рішення Колегією, оскільки згідно з наявним у матеріалах справи висновком за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження № 08/04-21 від 16 квітня 2021 року, параметри нежитлових приміщень № 74/1, загальною площею 127,7 кв. м та № 74/2, загальною площею 217,9 кв. м, що знаходяться в [ADDRESS] , співпадають з периметрами групи приміщень № 99, загальною площею 247,10 кв. м, що знаходяться за цією ж адресою та за всіма ознаками спірні нежитлові приміщення № 74/1 та № 74/2 знаходяться в межах групи нежитлових приміщень № 99 з урахуванням демонтованих перегородок в цій групі приміщень № 99, що належать ТОВ «Сегетіс», при цьому стороною позивача підтверджень недостовірності чи неправильності вказаного висновку експертного дослідження суду не надано, та не зазначено, при цьому, обґрунтованих підстав для таких сумнівів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 1 816, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved