Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

У лютому 2019\~р. Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" (далі Підприємство) звернулось з позовом, у якому просило стягнути на його користь: \~з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2010\~р. по січень 2019\~р. включно у розмірі 17\~403,10\~грн.; \~з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з січня 2019\~р. по червень 2010\~р. включно у розмірі 1\~062,73\~грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , які надає Підприємство, проте зобов`язань з оплати цих послуг вони належним чином не виконували, внаслідок чого мають заборгованість. Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.07.2019\~р. (суддя Замега\~О.В.) позов задоволено (а.\~с.\~35 36). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.10.2019\~р. (суддя Замега\~О.В.) вказане заочне рішення скасовано (а.\~с.\~62 64). У зв`язку з звільненням судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області [PERSON] у відставку за наслідками повторного автоматизованого розподілу справу було розподілено на Суд (а.\~с.\~74, 75). Ухвалою Суду від 03.04.2020\~р. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.\~с.\~76). Заявою від 26.05.2021\~р., яка ухвалою Суду від 01.06.2021\~р. прийнята до розгляду, Підприємство збільшило позовні вимоги та просить стягнути на його користь (а.\~с.\~135 146, 155): \~з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2009\~р. про 25.06.2010\~р. включно у розмірі 1\~062,73\~грн. \~з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 25.06.2010\~р. по 01.05.2021\~р. у розмірі 27\~762,99\~грн.; [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що: \~з серпня 20005\~р. він як учасник бойових дій має пільгу, передбачену статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту": 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, що не враховано Підприємством при розрахунку заборгованості; \~у квартирі за адресою: [ADDRESS] , після того, як він набув її у власність, залишилась проживати та продовжує проживати колишня власниця [PERSON] , яка також користується послугами, наданими Підприємством, а тому має оплачувати ці послуги.; \~Підприємство пропустило строк позовної давності три роки, який він просить застосувати. Судом з`ясовано, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2001\~р. набула у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , а 25.06.2010\~р. продала цю квартиру [PERSON] , уклавши з ним договір купівлі-продажу від 25.06.2010\~р., що підтверджується інформацією від 22.12.2018\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.\~с.\~13 15). З 22.05.2001\~р. зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] є [ADDRESS] , що підтверджується відомостями від 22.03.2021\~р. відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, листом від 12.03.2021\~р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області та довідкою від 12.03.2021\~р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 (а.\~с.\~130, 131, 160) з останньої також випливає, що [PERSON] продовжує проживати у вказаній квартирі, на що також посилається [PERSON] у відзиві (а.\~с.\~170). [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживав та не проживає, що підтверджується довідкою від 12.03.2021\~р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 (а.\~с.\~160), адресою його зареєстрованого місця проживання з 28.10.1997\~р. є: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою про реєстрацію на 11 сторінці його паспорта, а також довідкою від 08.11.2021\~р. Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (зворотній бік а.\~с.\~50, а.\~с.\~171). Як вбачається зі змісту позовної заяви та заяви від 26.05.2021\~р. (а.\~с.\~4 5, 135 146) Підприємства, воно надає послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2009\~р. по 01.05.2021\~р. отримували такі послуги, проти чого [PERSON] та [PERSON] не заперечили. Таким чином між Підприємством з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] іншої склались фактичні договірні відносини щодо постачання першим та отримання і використання другими для власних потреб послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка була чинною у період, зокрема, з 01.01.2009\~р. по 09.06.2018\~р.: \~житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; \~споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка набула чинності з 10.06.2018\~р.: \~житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; \~споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; \~індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто з 01.01.2009\~р. по 01.05.2021\~р. [PERSON] , а з 25.06.2010\~р. по 01.05.2021\~р. [PERSON] були (індивідуальними) споживачами житлово-комунальних послуг (споживачами теплової енергії) у розумінні наведених вище норм законодавства України. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка була чинною у період, зокрема, з 01.01.2009\~р. по 09.06.2018\~р., встановлювалось, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка набула чинності з 10.06.2018\~р., визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно абзацом першим пункту 18, підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005\~р №\~630 (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки. В порушення наведених норм законодавства України [PERSON] та [PERSON] зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання не виконували у повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.01.2009\~р. по 01.05.2021\~р. виникла заборгованість у загальному розмірі 28\~825,72\~грн. що підтверджується уточненим розрахунком заборгованості (а.\~с.\~147 149). Доказів на спростування обставин, зазначених у попередньому абзаці, [PERSON] та [PERSON] не подали. Суд враховує, що у період з 01.01.2009\~р. по 25.10.2010\~р. споживачем послуг з теплопостачання була лише [PERSON] , яка залишалась бути споживачем до 01.05.2021\~р., а [PERSON] став споживачем з 25.06.2010\~р. та залишався споживачем до 01.05.2021\~р., та, зважаючи на уточнений розрахунок заборгованості, приходить до висновків, що: \~заборгованість [PERSON] перед Підприємством за надані послуги з теплопостачання у період з 01.01.2009\~р. по 25.10.2010\~р. становить 1\~062,73\~грн. \~заборгованість [PERSON] та [PERSON] перед Підприємством за надані послуги з теплопостачання у період з 25.06.2009\~р. по 01.05.2021\~р. становить по 13\~881,50 з кожного (27\~762,99 / 2) За таких обставин позов Підприємства в частині позовної вимоги до [PERSON] про стягнення 1\~062,73\~грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, позов Підприємства в частині позовної вимоги до [PERSON] про стягнення 27\~762,99\~грн. підлягає задоволенню частково, зважаючи на таке. Як встановлено вище, заборгованість [PERSON] перед Підприємством за надані послуги з теплопостачання у період з 25.06.2009\~р. по 01.05.2021\~р. становить 13\~881,50\~грн., а не 27\~762,99\~грн. Як зазначалось раніше, [PERSON] просить застосувати сплив позовної давності. Статтями 256\~та 257\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Підприємство про несплату [PERSON] послуг з теплопостачання довідувалося або могло довідатися, зважаючи на пункт 18 Правил, починаючи з 21 числа кожного місяця, перевіряючи у цей день обставини щодо надходження коштів від [PERSON] на розрахунковий рахунок та/або касу. З позовом Підприємство звернулось 11.02.2019\~р., що підтверджується датою надходження позовної заяви на відбитку штампу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області про одержання позовної заяви на її першому аркуші (а.\~с.\~4). Таким чином Підприємство пропустило строк позовної давності за вимогами до [PERSON] за період з 25.06.2009\~р. по грудень 2015\~р. включно. Частиною третьою, четвертою та п`ятою статті 267\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що позовна\~давність застосовується\~судом лише\~за заявою\~сторони у\~спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Підприємство не надало будь-яких доказів, які б вказували, що воно пропустило позовну давність з поважних причин. Доводи Підприємства про те, що позовна давність у спірних правовідносинах складає п`ять років, що випливає зі змісту пункту 14.1 договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, опублікованого 23.08.2008\~р. у спецвипуску газети "Земля Бердичівська", та пункту 13.1 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, опублікованого 14.07.2017\~р. у спецвипуску газети "Ріо Бердичів" (а.\~с.\~8 11, 12 13), є помилковими, оскільки відсутні докази того, що між Підприємством та [PERSON] і/або [PERSON] ці договори були укладені у відповідності до вимог статей 633, 638, 640, 642, 644 Цивільного кодексу України, зокрема, що [PERSON] та [PERSON] прийняли пропозицію Підприємства (заявили про її прийняття) про укладення цих договорів. Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов Підприємства у частині позовної вимоги до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість за період з 01.01.2016\~р. по 01.05.2021\~р., тобто у розмірі 10\~944,57\~грн. При цьому Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що він як учасник бойових дій має пільгу, передбачену статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту": 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, що не враховано Підприємством при розрахунку заборгованості, з огляду на наступне. [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується його посвідченнями від 11.08.2005\~р. та від 16.02.2016\~р. (а.\~с.\~51, 52). Відповідно до абаз це першого пункту 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Згідно з абзацом другим пункту 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21\~кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Однак, як було з`ясовано Судом, [PERSON] не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а тому йому не надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами за цією адресою. Більше того, з довідки від 08.11.2021\~р. Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради випливає, що така знижка йому надається за місцем його проживання адресою: [ADDRESS] , (а.\~с.\~171). Крім того,\~абзацом другим\~пункту 22\~Правил передбачено,\~що у разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Між тим, [PERSON] не надано доказів того, що він подавав Підприємству письмову заяву та документи, що підтверджують його право на отримання пільги. Підприємство за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 1921,00\~грн. (а.\~с.\~2, 3), а [PERSON] за подання заяви про перегляд заочного рішення сплатив судовий збір у розмірі 384,20\~грн. (а.\~с.\~ 46). На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Підприємства у якості відшкодування судових витрат (судового збору) підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 70,82\~грн., а з [PERSON] 496,59\~грн.

Outcome: partial