Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області, у якому просив визнати за ним після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 4/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , в тому числі на 1/6 частину в порядку спадкування після померлої дружини [PERSON] . 20 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог (а.с. 131-132): - визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визначити за [PERSON] , яка померла [INFO] , ідеальну частку в праві спільної сумісної власності подружжя, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на ідеальну частку в спільному майні подружжя, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що під час подружнього життя [PERSON] та його дружиною [PERSON] в період 2000-2017 років було збудовано житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується будівельним паспортом на забудову садибної земельної ділянки по [ADDRESS] , наданої [PERSON] на підставі рішення виконкому Телепинської сільської ради від 12 квітня 2000 року № 19, та технічним паспортом на будинок, дозволом на виконання будівельних робіт, виданим відділом містобудування та архітектури Кам`янської районної державної адміністрації № 64 від 03 серпня 2004 року. Оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлялось, позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Позивач, посилаючись на те, що разом з ним спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , просить визнати за ним право власності на частку в спільному майні подружжя, що становить 1/2 частини житлового будинку, та 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлої дружини [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 06 травня 2021 року у справі № 696/319/21 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 97). Від виконавчого комітету Кам`янської міської ради надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 110). Відповідачі та їхній представник у задоволенні позову в частині визнання спадкового майна спільною сумісною власністю подружжя просили відмовити, оскільки житловий будинок був побудований у 2002 році на їхні (дочок) спільні кошти з померлою [PERSON] ще до укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу спірного житлового будинку від 04 лютого 1998 року (а.с. 115) та технічним паспортом на житловий будинок садибного типу (а.с. 116-120). Водночас сторона відповідачів зауважила, що позивач [PERSON] не надав доказів спільного придбання майна з покійною [PERSON] . За таких обставин вони не заперечують проти визнання за позивачем на пыдставы ст. 1261 ЦК Украъни права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в позовній заяві та заперечення на неї, суд дійшов висновку, що позовну заяву [PERSON] належить задовольнити частково. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Телепинської сільської ради від 12 квітня 2000 року № 19 надано [PERSON] земельну ділянку площею 0,34 га під спорудження житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS] , згідно з генеральним планом села (а.с. 9). Відділом містобудування та архітектури Кам`янської районної державної адміністрації надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 03 серпня 2004 року № 64, проект плану забудови садибної земельної ділянки, пояснювальна записка до проекту забудови земельної ділянки (а.с. 10-16). 29 березня 2001 року Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації на ім`я [PERSON] складено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] (а.с. 116-120). Договором № 23-о на виконання робіт від 25 січня 2021 року, укладеним між замовником [PERSON] і виконавцем комунальним підприємством "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації", останнім проведено технічну інвентаризацію домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , та за результатами технічної інвентаризації видано технічний паспорт від 25 січня 2021 року (а.с. 17-23). Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07 грудня 2002 року, виданого виконкомом Телепинської сільської ради Кам`янського району, [PERSON] і [PERSON] одружилися і після одруження мали прізвища " [PERSON] " і " [PERSON] " (а.с. 6). Проте [PERSON] не внесла зміни прізвища до паспорта, а тому після одруження всі документи видавалися на ім`я [PERSON] . Рішенням Кам`янського районного суду у справі № 696/1071/18 від 10 грудня 2019 року встановлено факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті була дружиною [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказана норма кореспондується з ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. У справі, що розглядається судом, встановлено, що спірний житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований протягом 2000-2017 років, але не був введений в експлуатацію. На час видачі відділом містобудування та архітектури Кам`янської райдержадміністрації дозволу на виконання будівельних робіт житлового будинку (а.с. 10) [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а тому спірний житловий будинок, на думку позивача, є їхньою спільною сумісною власністю. Проте за життя [PERSON] , а також на час розгляду даної справи в суді спірний житловий будинок по [ADDRESS] не був введений в експлуатацію, на нього не оформлено право власності. Покійна дружина позивача за час свого життя набула право на законних підставах на будівництво житлового будинку на відведеній для цього земельній ділянці, [PERSON] спільно з позивачем - її чоловіком [PERSON] здійснили будівництво вказаного житлового будинку, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, проте [PERSON] не зареєструвала у встановленому порядку право власності на побудований житловий будинок. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає після завершення будівництва (створення майна). Позивачем не надано доказів державної реєстрації житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України в редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] не прийнятий в експлуатацію і відноситься до незавершеного будівництва. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні ч. 1 ст. 190 ЦК України права та обов`язки спадкодавця, як забудовника незавершеного будівництва, є майновими та включаються до майна: право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві, та право завершити будівництво на підставі документів, раніше виданих спадкодавцю. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2021 року, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). З довідки, виданої старостою с. Телепине Черкаського району від 04 лютого 2021 року № 91, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в управління спадковим майном вступив [PERSON] , спадкоємець на день смерті проживав один (а.с. 25). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, 1/2 житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 2,06 га, яка розташована на території Телепинської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 072995, виданим на підставі розпорядження голови Кам`янської районної державної адміністрації від 13 лютого 2004 року № 40 (а.с. 74). Згідно із заповітом [PERSON] земельна ділянка площею 2,06 га, кадастровий номер 7121886500:02:000:0178, відійшла заповідачу [PERSON] (а.с. 69), який отримав на вказану земельну ділянку Свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області від 18 жовтня 2018 року і зареєстроване в реєстрі за № 1851 (а.с. 85). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ты обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження відповідачів [PERSON] і [PERSON] , заявлені в клопотанні до суду від 07 липня 2021 року, про те, що будівництво спадкового будинку по [ADDRESS] , було здійснено [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с. 114), є необґрунтованим, оскільки реєстрація шлюбу [PERSON] і [PERSON] була проведена згідно із свідоцтвом про одруження 07 грудня 2002 року (а.с. 6), а дозвіл на виконання будівельних робіт будинку [ADDRESS] надано відділом містобудування та архітектури Кам`янської райдержадміністрації 03 серпня 2004 року за № 64 (а.с. 10-16). Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дала показання про те, що протягом 2002-2013 років не проживала в селі Телепине.У 1998 році її мати [PERSON] купила стару хату. В 1999 році стару хату розваляли, заклали фундамент на новий будинок. [PERSON] почала будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , до отримання дозвільних документів на земельну ділянку та на житловий будинок. У 2001 році мати отримала технічний паспорт на житловий будинок. [PERSON] не визнає, що побудований житловий будинок є спільним спадковим майном [PERSON] і покійної матері [PERSON] . У 2013 році вона з сестрою [PERSON] зробили водовідведення і металопрофіль біля житлового будинку [ADDRESS] . Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дала показання про те, що позивача [PERSON] і покійну [PERSON] знає давно. Вони одружилися у 2002 році, житловий будинок вже був побудований, гараж будували останнім. Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дав показання про те, що позивач [PERSON] є його хрещеним. Весною 2002 року [PERSON] виїхав із села. На той час [PERSON] і [PERSON] не були одружені і не жили разом, а будинок вже був. Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дала показання про те, що у 2002 році пішла до школи. Пам`ятає, що усі її родичі займалися будівництвом по [ADDRESS] , а її покійна баба [PERSON] зійшлася з позивачем, коли хата вже була побудована. Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дав показання про те, що особисто допомагав подружжю [PERSON] і [PERSON] будувати житловий будинок. У 2003 році закінчували будівництво, цього ж року видавали акти на закінчення будівельних робіт. Дату вселення [PERSON] і [PERSON] в побудований житловий будинок не пам`ятає. Показання свідка [PERSON] . [PERSON] дала показання про те, що в 2000 році почалося будівництво житлового будинку [ADDRESS] . Вона приймала участь у виготовленні самана для будівництва житлового будинку. Після цього за цією адресою не була, нічого щодо вселення і проживання в цьому будинку не знає. Із показань свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що до моменту одруження з квітня 2002 року [PERSON] проживала в будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] здійснювали будівництво житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] . Оцінюючи пояснення відповідачів, показання свідків, суд звернув увагу на наявність у них неузгодженості. Зіставивши показання свідків з наявними у справі доказами про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку від 12 квітня 2000 року (а.с. 9), про надання дозволу на виконання будівельних робіт від 03 серпня 2004 року (а.с. 10-16), суд визнав допустимими письмові докази, які підтверджують обставини доказування позивача в сукупності з іншими доказами про його участь у будівництві житлового будинку. Вказані обставини видачі дозвільних документів на будівництво житлового будинку сторонами не спростовані. Не спростована відповідачами також участь [PERSON] в будівництві спірного житлового будинку, вартість якого згідно з оціночним актом від 29 березня 2001 року зросла з 13772 грн. до 82700 грн. станом на 20 липня 2021 року згідно з висновком про вартість житлового будинку (а.с. 136, 161). Долучені до матеріалів справи представником відповідачів - адвокатом Шкарупою Т.С. копії свідоцтв № 611 від 16 березня 2000 року на ім`я [PERSON] та № 75 від 16 березня 2000 року на ім`я [PERSON] про право на частку майна, що знаходиться у колективній власності колгоспу "30-річчя ВЛКСМ" села Телепине Кам`янського району у розмірі 2158 грн. і 1649 грн. відповідно, які, за їх словами, передані відповідачами матері [PERSON] для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , судом оцінюються критично, оскільки відсутні докази про їх отримання відповідачами в касі колгоспу і передачі [PERSON] (а.с. 143-147). Стороною відповідачів не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не прийняв спадщину, не вступив в управління спадковим майном. Судом встановлено, що [INFO] на майно померлої [PERSON] приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Богдановою Ґ.Ю. від 13 березня 2018 року за № 29 заведена спадкова справа, в якій зазначено, що [PERSON] 30 серпня 2018 року звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої дружини (а.с. 49-50). Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини, окрім [PERSON] , звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Аренґель Ґ.Ю. від 20 березня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на вказане майно [PERSON] (а.с. 27). [PERSON] та його дружина [PERSON] після завершення будівництва не зареєстрували своє право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у встановленому законом порядку. Згідно із заповітом від 21 лютого 2018 року [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,06 га. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінивши наявний у справі доказ подання [PERSON] приватному нотаріусу Богдановій Ґ.Ю. заяви від 30 серпня 2018 року про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] (а.с. 58), суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк. Виникнення у спадкоємця [PERSON] права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті дружини [PERSON] , яка не отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок та не здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 5), рішенням Кам`янського районного суду у справі № 696/1071/18 (а.с. 7), заявою про прийняття спадщини (а.с. 58). До кола спадкоємців першої черги на 1/2 частину житлового будинку, які прийняли спадщину і яким належить в рівних частинах по 1/3 половини житлового будинку, що належав померлій [PERSON] , належать: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 49-50). В матеріалах справи відсутні докази про відмову спадкоємців від спадкування. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття самим спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, адже відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, в редакції на час відкриття спадщини, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На момент звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] , права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами його дружина померла. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України здатність [PERSON] мати відповідні права (правоздатність) припинилися у зв`язку зі смертю. Законом не передбачено захисту права померлої особи, якщо вона за життя не зверталася з вимогами про захист порушеного права. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19. Згідно з абзацом першим п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнати права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3-1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126. На підставі викладеного та з огляду на те, що після смерті дружини [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, спірний незавершений житловий будинок і [PERSON] має право на спадкування за законом належних спадкодавцю прав та обов`язків, в тому числі прав та обов`язків забудовника на вказаний житловий будинок; вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, суд вважає за можливе визнати за позивачем права та обов`язки забудовника спірного незареєстрованого житлового будинку та погосподарських будівель за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково в частині визнання його права на спадкування. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд обґрунтовано виходить із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджувальних, що за життя його дружиною [PERSON] , а також самим позивачем в установленому законом порядку було оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року № 2-2317/11 та від 16 червня 2021 року № 570/997/19. На підставі викладеного,

Outcome: partial