Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Біленської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка розатошована на території Біленської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району загальною площею 1,07 га. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить\~ визнати за нею право власності, оскільки \~підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 29.10.2021 року. Ухвалою суду від 13.12.2021 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання представник позивачки [PERSON] , не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у їх відсутності, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] , фактично належала земельна ділянка загальною площею 1,07 га для ведення особистого селянського господарства, яка розатошована на території Біленської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №376195. Факт родинних відносин позивачки та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] де її чоловіком записаний [PERSON] . Згідно довідки №1167 від 30.11.2020, виданої Біленською сільською радою Володимирецького району, на день смерті [PERSON] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Як спадкоємець за законом позивачка [PERSON] , прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на час смерті, що підтверджується довідкою Біленської сільської ради від 30.11.2020 року №1168. Згідно роз`яснення Володимирецької державної районної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 23.09.2021 року, №1036/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.05.2006 року серії ЯГ №376195 виданий після смерті [PERSON] , Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом, оскільки заповіт покійним не складався. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набув право власності на земельну ділянку, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 135 від 25.04.2006 року був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом з чоловіком на час його смерті, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved