Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

08.12.2021 року позивач звернувся в суд з позовом і просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 червня 2009 року /актовий запис № 49/ відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, миритися не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2009 року /актовий запис № 49/ відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами зареєстрований шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, про що подана заява, тому суд стягує з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору в сумі 454 грн (в розмірі на час подачі позову до суду) відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved