Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У грудні 2021 року адвокат Ломаченський В.П., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в КСП «Золотий колос» с. Андріяшівка Крижопільського району Вінницької області, яке належало її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0393254, виданого 04 червня 1997 року на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року № 327. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] в [ADDRESS] померла мати позивачки - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в КСП «Золотий колос» с. Андріяшівка Крижопільського району Вінницької області, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0393254, виданого 04 червня 1997 року на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року № 327. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала спільно з матір`ю на день її смерті, однак нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачки - адвокат Ломаченський В.П. в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області - направила до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення і земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивачки [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживала разом з дочкою [PERSON] , вони вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в КСП «Золотий колос» с. Андріяшівка Крижопільського району Вінницької області, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0393254, виданого 04 червня 1997 року на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року № 327. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Дані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.11.1999 року; копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 21.05.2001 року, копією свідоцтва про одруження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 12.06.1998 року, з якого вбачається, що вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; довідкою виконкому Андріяшівської сільської ради від 01.04.2000 року № 9 про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0393254, виданого 04 червня 1997 року на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року № 327 на ім`я [PERSON] ; довідкою (витягом) відділу № 3 у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області; повідомленням Державного нотаріального архіву Вінницької області від 01.02.2022 року № 226/01-18. Постановою від 08 жовтня 2021 року № 98/02-31 приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Питель М.С. відмовила позивачці [PERSON] в оформленні спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] в зв`язку з пропущенням 6-ти місячного терміну, який наданий законом для прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,84 га в КСП «Золотий колос» с. Андріяшівка Крижопільського району Вінницької області, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0393254, виданого 04 червня 1997 року на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року № 327.

Outcome: approved