Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

25.01.2022\~представник позивача\~ звернувся\~до суду\~із даним\~позовом,\~в якому\~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№4264,\~вчинений \~08.12.2021\~ приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитом в сумі 30964,60 грн.. В обґрунтування позову позивач вказав, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, оскільки відповідач не направив вимогу про стягнення заборгованості із зазначення суми заборгованості. Крім того нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, оскільки чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису так, і щодо заборгованості, яка є спірною. Ухвалою від 27.01.2022 справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 17.02.2022 з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник відповідача відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень ст.247, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 17.02.2022, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 21.02.2022. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 08.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4264 про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9»» заборгованості в сумі 30964,60 грн. на підставі Кредитного договору №1692118 від 17.03.2021 та Договору про відступлення прав вимоги 2-01102021 від 02.11.2021. 12.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесена постанови про відкриття виконавчого провадження та 13.01.2022\~-постанова про арешт коштів боржника на підставі вище вказаного виконавчого напису. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відтак, вчиняючи спірний виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Відповідно Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зробила висновок, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а отже, про задоволення позову. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). З врахуванням викладеного суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим підставам позову та аргументам, які зазначені у відзиві відповідача, так як судом встановлена самостійна та достатня підстава для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. судового збору. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то у стягненні таких слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із\~ч.ч.1,2\~ст.134\~ЦПК України\~разом з\~першою заявою\~по суті\~спору кожна\~сторона подає\~до суду\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. У позовній заяві представник позивача просив втягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Однак не вказав та не подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона позивача понесла чи очікувала понести в зв`язку із розглядом справи. Станом на час розгляду справи суду також не надано жодних інших підтверджуючих документів щодо витрат позивача на правову допомогу. Тому дана вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: partial