Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 09 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1862; 2) після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] ; 3) судові витрати з відповідача не стягувати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 10.11.2021 між ними сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними. Відновити шлюб неможливо та вона не має такого бажання. Між ними відсутня довіра та повага. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею, відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у них перший. В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20), відповідач проти позову не заперечує (а.с.21). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 09 жовтня 2009 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1862, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Згідно з свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10), які проживають разом із позивачкою (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved