Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] вказавши, що з 15.12.2015 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який наразі перебуває на її утриманні. 30.07.2021 року шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Оскільки з 25.03.2020 року позивач отримала ІІ групу інвалідності, не працює, отримує державну соціальну допомогу в сумі 1854 гривні, просить стягнути на свою користь з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача з моменту звернення з позовом та до закінчення трирічного строку з моменту розірвання шлюбу. Також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 10.02.2022 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 15.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб 15.12.2015 року за №615, виданого Шевченківським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 25.03.2020 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності безстроково на підставі загального захворювання органів руху, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. Згідно з довідкою №1683 від 03.09.2021 року, виданої УСЗН ЗМР по Шевченківському району, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу інвалідам 2 групи, станом на серпень 2021 року розмір допомоги становив 1854 гривні. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтями 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями частин 2 - 4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: набуття непрацездатності під час перебування у зареєстрованому шлюбі або протягом року після розірвання шлюбу, або якщо дружина (чоловік) стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення, а також наявність у іншого подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Водночас позивачем не надано доказів на підтвердження того, що її єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога, адже у відповідності до довідки МСЕК [PERSON] може виконувати легку працю за індивідуальним графіком. Посилання позивача на можливість відповідачем сплачувати визначений у позові розмір аліментів також не підтверджені жодним доказом, оскільки [PERSON] не надала документів на підтвердження наявності у відповідача працевлаштування або офіційного джерела доходу. Відповідні докази позивач не надала сама, а рівно і не зверталась до суду із клопотаннями про витребування або забезпечення доказів. З огляду на викладене, оскільки позивачем у повній мірі не доведені ті обставини, на які вона посилалась у позові, судом не встановлено передбачених ст. 75, 76 СК України для стягнення аліментів на утримання дружини після розірвання шлюбу. Оскільки позов залишено без задоволення, тому витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed