Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С. С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. перебуває виконавче провадження № 67278439 щодо примусового виконання виконавчого напису № 104611 від 07 червня 2021 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь відповідача в розмірі 30283,06 грн. У даному виконавчому провадженні приватним виконавцем 26 жовтня 2021 року було винесено постанови, а саме: про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та 27 жовтня 2021 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Зазначає, що з ТОВ «ФК «Еліт фінанс» жодних договорів не укладала та інших правочинів не вчиняла. Про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» будь-якою іншою компанією позивача не повідомляли. З Договором факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, Договором факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, Договором факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, Договором № 89, про які зазначено у виконавчому написі нотаріуса її ознайомлено не було та про їх укладення повідомлено не було. Крім того, у виконавчому написі нотаріуса № 104611 від 07 червня 2021 року не міститься жодного підтвердження того, що Кредитний договір № 500384316 від 20 червня 2013 року між позивачем та АТ «Альф банк» існував, був нотаріально посвідчений або сума заборгованості за ним є безспірною. Також оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Таким чином, наразі редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вказує, що жодних дій щодо укладення і здійснення нотаріального посвідчення договору з відповідачем чи будь-якою іншою фінансовою установою на вчиняла. Ураховуючи вищезазначене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований в реєстрі № 104611 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованості в розмірі 30283,06 грн. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 04 лютого 2022 року о 10 год 30 хв. Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до Рожищенського районного суду Волинської області не надійшов. Позивач в судове засідання не з`явилась, 04 лютого 2022 року подала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач ТОВ «ФК «Еліт фінанс» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи 16 лютого 2022 року в судове засідання не з`явилося, про причини неявки суд не повідомило, клопотання чи будь-які заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. та приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С. С. 16 лютого 2022 року в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань чи будь-яких заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~223\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі-\~ЦПК України),\~суд ухвалив\~розглядати справу\~за відсутності\~учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 104611) про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс», якому ТОВ «Фінпром маркет» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Дата майнінг груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому АТ «Альфа банк» на підставі Договору факторингу відступлено право вимоги за Кредитним договором № 500384316 від 20 червня 2013 року, укладеного між АТ «Альфа банк» та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року включно суму у розмірі: 7612,76 грн заборгованість за тілом кредиту, 8047,17 грн заборгованість за відсотками та комісією, 14573,13 грн заборгованість за штрафними санкціями та 50 грн плата за вчинення виконавчого напису, всього загальну суму 30283,06 грн. 26 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67278439 з примусового виконання виконавчого напису № 104611 від 07 червня 2021 року. В рамках виконавчого провадження № 67278439 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. 26 жовтня 2021 року було винесено постанову про арешт майна боржника, якою постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої боржнику визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500 грн, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою постановлено стягнути з [PERSON] на користь приватного виконавця основну винагороду приватного виконавця в сумі 3028,31 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 жовтня 2021 року постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує у ФОП [PERSON] у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 33811,37 грн з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень\~письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу слід надати кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як встановлено судом, підставою вчинення приватним нотаріусом Остапенком Є. М. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, п. 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. В дану постанову постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, Кредитний договір № 500384316 укладений 20 червня 2013 року між АТ «Альфа банк» та [PERSON] на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально. Окрім цього, матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем також не подано суду Договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Фінпром маркет» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Еліт фінанс», Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, згідно якого Фінансова компанія управління активами відступило право вимоги ТОВ «Фінпром маркет», Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги Фінансовій компанії управління активами, Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року згідно якого ТОВ «Дата майнінг груп» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Договору факторингу згідно якого АТ «Альфа банк» відступило право вимоги ТОВ «Дата майнінг груп», як це зазначено у тексті виконавчого напису, а також не надано доказів повідомлення позивача про заміну кредитора у зобов`язанні. Одночасно з цим, матеріали справи не містять доказів отримання [PERSON] відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Таким чином, звернувшись до нотаріуса у червні 2021 року відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису. Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, з порушенням процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Беручи до\~уваги наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~суд,\~оцінюючи їх\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на повному,\~всебічному й\~об`єктивному\~розгляді всіх\~обставин справи\~в їх\~сукупності, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М., про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «ФК\~«Еліт фінанс»\~невиплачені в\~строк грошові\~кошти за період з 25 травня 2021 року по 30 червня 2021 року в розмірі 30233,06 грн, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено 992,40 грн судового збору, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved