Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачкою він уклав 22 лютого 2003 року. За період перебування у шлюбі у них з відповідачкою народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (на даний час вже повнолітній) та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони мають різні характери та в шлюбі важко розуміли один одного. Це все призводило до частих непорозумінь та сварок в сім`ї. На даний час (вже майже протягом року) вони з відповідачкою не проживають разом та взагалі не спілкуються. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально і можливості зберегти сім`ю не має. На даний момент не підтримують жодних подружніх відносин, їхнє спільне проживання фактично припинено та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Їхнє примирення та подружнє життя є неможливим, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім спільним інтересам, а тому вважає, що шлюб підлягає розірванню. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2003 року і від даного шлюбумають двох дітей, одна з яких є неповнолітньою. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved