Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10459,07 грн.за кредитним договором № б/н від 21.12.2020 року та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.12.2020 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 14.11.2021 року має заборгованість 10459,07 грн., з яких: 8493,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1966,01 грн. - заборгованість за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ст.130 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.12.2020 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.12.2020 року. Таким чином [PERSON] був ознайомлений із умовами кредитування та розміром процентної ставки, що зазначена в заяві та погодився із ними. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви. Згідно з підписаним кредитним договором [PERSON] була надана кредитна картка: 21.12.2020 року № [NUMBER] - терміном дії до 10.2024 року. 21.12.2020 року [PERSON] видано кредитну картку № [NUMBER] та 21.12.2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 9000,00 грн.; 18.01.2021 року змінено кредитний ліміт, зменшено кредитний ліміт до 8987,00 грн.; 23.02.2021 року змінено кредитний ліміт, зменшено кредитний ліміт до 8884,41 грн.; 15.06.2021 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 14.11.2021 року має заборгованість 10459,07 грн., з яких: 8493,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1966,01 грн. - заборгованість за відсотками. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим позивачем розрахунком. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст.611,625,629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. До позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, зазначений витяг не підписаний відповідачем, а отже відсутні підстави стверджувати, що саме такі умови діяли на час укладення договору, та відповідно були надані [PERSON] для ознайомлення, тобто погоджені сторонами, позивачем не надано доказів того, що Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, тому вони не можуть враховуватись при розгляді даної справи, що узгоджується з висновком викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані банком Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно із ст. 81 ч. 6 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Інші надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 10459,07 грн., з яких: 8493,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1966,01 грн. - заборгованість за відсотками., тобто в межах заявлених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягненню з відповідача підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved