Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] , скориставшись канцелярією суду, 05.11.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована за вх. № 21388), в якій просить ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у м. Стрий Львівської області. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду у розмірі 908 грн., позивачка залишає за собою й при ухваленні рішення просить покласти на неї. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] у м. Стрий Львівської області помер батько сторін у справі [PERSON] .. За життя спадкодавець [PERSON] розпорядився належними йому правами й обов`язками, про що 08.02.2016 року склав заповіт, котрий був посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Боднар Г.М., номер у реєстрі: 17. З огляду на вказане, спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] повинно відбуватись за заповітом. Батькові позивачки за життя належало право на квартиру [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що згідно згаданого заповіту, вона та відповідач є спадкоємцями зазначеного права батька на квартиру у рівних частинах, оскільки інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у спадковому майні, прийняли цю спадщину й у встановлений законом строк не відмовилися від неї, немає. Сторони у справі, які зареєстровані та проживають за іншими адресами, аніж за тою, де проживав їх батько, не встигли протягом шести місяців подати у відповідну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки про зміст заповіту дізналися лише у жовтні 2021 року. Відтак, коли позивачка 01.11.2021 року невідкладно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, останньою відповідною постановою від 01.11.2021 року за вих. № 02-31/161 у вчиненні такої нотаріальної дії було відмовлено у зв`язку із пропуском терміну на подання відповідної заяви. У зв`язку з вказаним позивачка за захистом своїх спадкових прав була змушена звертатися до суду із даним позовом, котрий пред`явила до іншого спадкоємця прав та обов`язків після смерті батька, який у встановленому порядку подав у нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини. Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , за її участю як третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки, про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, не подала. Однак у своєму поданому на адресу суду клопотанні про розгляд справи за її відсутності зазначена третя особа одночасно висловила позицію, згідно з котрою вона підтримує позовні вимоги у цій справі, вважає їх підставними й обґрунтованими. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не подав. Однак у своїй поданій на адресу суду заяві про розгляд справи за його відсутності відповідач одночасно висловив позицію, згідно з котрою він підтверджує обставини, викладені позивачкою у її позовній заяві, у зв`язку з чим проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заяви та клопотання учасників справи. Відповідач, скориставшись канцелярією суду, 08.12.2021 року подав заяву про розгляд цієї справи за його відсутності (зареєстрована за вх. № 23767). У цій заяві він одночасно висловив позицію, згідно з котрою він підтверджує обставини, викладені позивачкою у її позовній заяві, у зв`язку з чим проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, скориставшись поштовим зв`язком, 14.12.2021 року скерувала на адресу суду клопотання про розгляд цієї справи за її відсутності (надійшла 22.12.20221 року та зареєстрована за вх. № 24773). У цьому клопотанні зазначена третя особа одночасно висловила позицію, згідно з котрою вона підтримує позовні вимоги [PERSON] у цій справі, вважає їх підставними й обґрунтованими. Позивачка в особі своєї уповноваженої представниці адвокатеси Поліщук І.М. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1101834 від 29.12.2021 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1971 від 08.09.2012 року, оригінал та належно засвідчена копія відповідно знаходяться у матеріалах справи), скориставшись канцелярією суду, 10.02.2022 року подала заяву (зареєстрована за вх. № 2395), у котрій просила проводити розгляд цієї справи по суті за відсутності позивачки та її представниці. Одночасно у такій заяві висловлено позицію про те, що позивачка на своєму позові настоює та просить його задовольнити з підстав, що у ньому викладені. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.11.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 29.12.2021 року о 10:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 29.12.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито та призначено її судовий розгляд по суті у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 10.02.2022 року о 14:00 год.. Витребувано від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чернилевської М.М. належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Стрий Львівської області, якщо така заводилася. Витребувані судом письмові докази від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чернилевської М.М. у вигляді належно засвідченої копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Стрий Львівської області, надійшли на адресу суду наручно 02.02.2022 року із супровідним листом за вих. № 15/01-16 (зареєстровано за вх. №1809). Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні підтвердження цьому. Судом також було задоволено заяви обох сторін у справі, а також клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки, про розгляд справи за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру щодо спадкування, та причетність до порушення таких її прав відповідача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] , після смерті якого позивачка має намір оформити спадщину за заповітом, помер [INFO] у віці 77 років у м. Стрий Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 024.02.2021 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (копія міститься у справі, а. с. 7). Вказаний день смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини після його смерті. Покійний [PERSON] являється батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 30.05.1974 року Міським бюро ЗАГС м. Стрий Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 9), з урахуванням зміни нею прізвища після заміжжя 17.07.2008 року. За життя спадкодавець [PERSON] у м. Стрий Львівської області 08.02.2016 року склав заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Боднар Г.М. та зареєстрований у реєстрі за № 17 (копія міститься у справі, а. с. 12), котрим належну йому квартиру [ADDRESS] заповів у рівних частинах своєму синові [PERSON] , тобто відповідачеві у справі, та своїй дочці [PERSON] , тобто позивачці у справі. Зазначений заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. У свою чергу, наявним у справі договором дарування, посвідченим 19.09.2001 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Мірчук Л.І. та зареєстрованим у реєстрі за № 6436 (копія міститься у справі, а. с. 13-14), підтверджується право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказану квартиру. Враховуючи наявність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, який до дня його смерті ним не змінювався та не скасовувався, спадкування у даному випадку здійснюється за заповітом. Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі у їх процесуальних заявах, поданих на адресу суду, на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним у його ж квартирі, що по [ADDRESS] , ніхто із спадкоємців постійно не проживали. Відповідач як один із спадкоємців після смерті батька, заявив про відмову від спадщини, у свою чергу позивачка про таку відмову від спадщини після смерті батька не заявляла, а, навпаки, має намір прийняти її. Як вбачається\~з постанови приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чернилевської М.М. від 01.11.2021 року за вих. № 02-31/161 (копія міститься у справі, а. с. 15), позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , котра залишилася після смерті [PERSON] , оскільки остання пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Слід зазначити, що позивачка, яка бажає прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , повинна була подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини за законом після смерті свого батька не проживала постійно із ним, так як була зареєстрованою та постійно проживає за іншою адресою. Встановлено, що позивачка протягом визначеного законом строку не подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька у нотаріальну контору, оскільки не була обізнана із змістом заповіту, а про існування такого дізналася лише у жовтні 2021 року. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Здійснення права на спадкування у повній мірі залежить від приняття спадкоємцями спадщини у порядку, визначеному главою 87 (ст. ст. 1268-1287) ЦК України. Так, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У свою чергу про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі\~№ 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі\~№ 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі\~№ 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі\~№ 315/765/14-ц, а також від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Висновок суду за результатами розгляду справи. Судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлені поважні причини пропуску позивачкою визначеного законом строку для прийняття спадщини після смерті свого батька, оскільки її необізнаність про наявність та зміст заповіту батька безперечно свідчать про істотні труднощі позивачки як спадкоємиці на вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини після смерті свого батька. Тож суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій з боку інших осіб, у тому числі й уповноважених органів державної влади та місцевого самоврядування, інших посадових осіб, щодо можливості усунення позивачки від спадкування й ненадання можливості прийняти спадщину, а, особливо, коли позивачка значиться у заповіті спадкоємцем і на це була воля заповідача. За таких обставин суд вважає, що позиція позивачки узгоджується з приписами статей 2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~підлягають\~задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивачки й забезпечить дотримання принципу верховенства права. Зокрема, слід визначити позивачці додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нею заяви у відповідну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] у м. Стрий Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру, у розмірі 908 грн. і підтверджуються квитанцією № ПН5244254 від 03.11.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позиваки з цього приводу, при ухваленні даного рішення слід залишити за останньою, тобто покласти на неї. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved