Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У березні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву від 09.07.2019 року. При підписанні анкети-заяви відповідача підтвердив свою згоду, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Зазначене підтверджується його підписом в анкеті-заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті. Відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 11.07.2019 року, отримав картку типу «Преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300 000 грн.). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконує. Станом на 15 лютого 2021 року відповідач має заборгованість 301928 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 243189,92 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі 157006,28 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 86183,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11186,74 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 47552,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За цих підстав банк просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 09.07.2019 року в розмірі 301928 грн. 78 коп., яка утворилася станом на 15 лютого 2021 року, а також судові витрати в розмірі 4528 грн. 93 коп. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Під час підготовчого провадження відповідачем був поданий відзив на позов, в якому він позовні вимоги банку не визнав, посилаючись на те, що у рахунок погашення кредиту 16 травня 2021 року ним було сплачено грошові кошти в розмірі 20000 грн., 07 червня 2021 року сплачено грошові кошти в розмірі 163000 грн. В подальшому позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог, в якій банк просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 14.09.2021 року в розмірі 119685 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Коробков С.М. уточнені позовні вимоги підтримав та наполягав на стягненні з відповідача заборгованості в розмірі 119685 грн. 64 коп. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. При цьому відповідач повідомлявся про розгляд справи. Зважаючи на наявний у справі відзив на позов судом розглянуто справу у відсутності відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 09.07.2019 року відповідачем [PERSON] була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач згодний із тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. 11.07.2019 року відповідач був ознайомлений з інформацією щодо умов кредитування, в тому числі процентною ставкою, йому була видана кредитна картка та встановлений кредитний ліміт у розмірі 200000 грн., який у подальшому збільшено до 235000 грн. Відповідач факт отримання кредитної картки та користування кредитним лімітом не заперечує. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 вересня 2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 119685 грн. 64 коп., яка складається з заборгованості простроченим тілом кредиту. Вирішуючи позов АТ КБ «ПриватБанк», суд виходить із положень частини 1 статті 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором від 09.07.2019 року, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 119685 грн. 64 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 4528,93 грн. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною 3 статті 142 ЦПК України визначено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. В своїй заяві позивач просить відшкодувати понесені ним судові витрати. Приймаючи до уваги, що позивачем були зменшені позовні вимоги у зв`язку з погашенням відповідачем частини заборгованості після пред`явлення позову, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 4528,93 грн.

Outcome: approved