Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ВІННИЦЯГАЗ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи її тим, що вона проживає у власному будинку що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] . 08.06.2021 року, без попередження та без відома позивача працівниками ПАТ « Вінницягаз» було проведене відключення газопостачання від помешкання [PERSON] шляхом перерізання труби по якій проходить газ. Згідно розділу 7 «Про порядок обстеження та припинення розподілу природного газу» Кодексу газорозподільних систем, для припинення газопостачання побутовому споживачу оператор ГРМ має надіслати рекомендоване поштове повідомлення про припинення розподілу газопостачання не менше ніж за три доби. При цьому у повідомлені мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання. Підстав для відрізання труби по якій проходить газопостачання до помешкання позивача не було, так, як [PERSON] не має заборгованості по оплаті за газопостачання, вчасно та щомісячно надає показники лічильника в абонентську групу підприємства, дотримується правил безпеки використання газу, підтримує газопровідну мережу на території свого домоволодіння у належному стані. Ніяких витоків газу, порушень, попереджень за минулі роки, починаючи з 1991 року, від газового господарства не надходило. Причиною відрізання помешкання позивача від газопостачання стало нібито як витік газу із трубопроводу, надумане самими представниками ПАТ «Вінницягаз», ні ким, і ні чим не підтверджено, і не доведено, на вимогу [PERSON] після встановлення приладу по вимірювання тиску на трубі по якій проходить газопостачання до помешкання позивача витоку газу підтверджено не було. На усі неодноразові вимоги позивача до ПАТ « Вінницягаз» відновити газопостачання до помешкання , позивач отримує одні відписки, внаслідок чого, [PERSON] до сих пір не може скористатися своїм правом у користуванні газом для своїх побутових потреб. Своїми неправомірними діями постачальник грубо порушує умови Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 09.12.2015 року п. 25. Намагання позивача знайти компроміс у вирішенні даного питання із керівництвом ПАТ «Вінницягаз» завершилось безрезультатно, внаслідок чого права позивача були порушені, спричинені незручності, неможливість користуватися газовими приладами для підтримки своєї життєдіяльності. Позивач звертається до суду із позовом в розрізі дії Закону України « Про захист прав споживачів » № 1023-ІХ ( зі відповідними змінами ), саме як споживач та просить захистити його порушені права. Відповідачем не доведено жодного факту порушень експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання в помешканні де проживає [PERSON] , витоку газу спеціальним обладнанням не підтверджено і не зафіксовано, що могло бути підставою для припинення газопостачання у домоволодінні, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний за власний рахунок поновити газопостачання до належного позивачу домоволодіння. Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У зв`язку із тривалою бездіяльністю відповідача, яка полягає у не відновленні газопостачання до будинку, [PERSON] зазнала душевних страждань, що призводить до незручностей, неможливості користуватись газовими приладами для підтримки своєї життєдіяльності. Незаконні і протиправні дії відповідача в ігноруванні неодноразових звернень позивача з вимогою відновити газопостачання призводить до постійних моральних переживань, які виявляються, як наслідок до погіршення стану здоров`я, наявність головних болей, загостренню хронічних хвороб (гіпертонія, діабет), безсоння, позивач людина похилого віку і вимушена ходити по-сусідах, як «бездомна жебрачка» просити у них дозволу, щоб пустили позивачку і надали їй можливість приготувати собі та своїм внукам якусь їжу! Від даних дій відповідача, у позивача порушені нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження звичайного громадського життя, це усе негативно впливає на престиж, честь і гідність позивача, колишню ділову репутацію, порушує стосунки із оточуючими, сусідами, як результат протиправних дій відповідача [PERSON] спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч грн.) Виклад позиції відповідача. 18.10.2021 року до Немирівського районного суду Вінницької області від представника відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав те, що взаємовідносини між Оператором газорозподільної системи та побутовими споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329, «Кодексом газорозподільних систем України», який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор) від 30.09.2015 року №2494 та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання. Так, Позивачу надаються послуги з розподілу природного газу Відповідачем на умовах типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. 09.06.2021 року за адресою розташування домоволодіння позивача відбулася перевірка системи газопостачання за результатами якої було виявлено виток газу , що підтверджується актом про відключення газових приладів від 09.06.2021 року. Відповідно до розділу 6, глави 7, пункту 1 «Кодексу газорозподільних систем України» Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. Згідно «Правил безпеки систем газопостачання», які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285 підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків за умови виникнення аварійної ситуації. Відповідно до розділу 6, глави 7, пункту 6 «Кодексу газорозподільних систем України» відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Таким чином. Відповідач при припиненні газопостачання в домоволодінні Позивача, керувався положеннями «Кодексу газорозподільних систем України» та «Правил безпеки систем газопостачання». Щодо оцінки позивачем морально шкоди у розмірі 25000,00 грн. та її існування взагалі. Питання правильного вирішення судом справ про відшкодування морально шкоди неодноразово розглядалося Верховним Судом України, що випливає з числа практики та знайшло своє відображення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" в редакції від 27.02.2009 року ( далі - Пленум ВСУ №4). Так, в п.5 Пленуму ВСУ №4 зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, Зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння Позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому входить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вищевказані тлумачення ВСУ роблять не можливими задоволення позову про стягнення моральної шкоди без встановлення судом необхідних фактів та обставин, а саме наявність моральної шкоди, протиправної поведінки заподіювана, доказів, на підставі яких можна зробити такі висновки, та причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та шкодою. Проте, обставини викладені Позивачем, не відповідають таким, що зумовлюють наявність усіх вищевикладених умов. Так, Позивач обгрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 25000,00 грн. , а тому Позивачу необхідно відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Виходячи із вищевказаного , зазначає , що АТ «Вінницягаз» діяло в межах вимог чинного законодавства та на їх основі , а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача та відповідача заяв і клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 23.09.2021 року прийнято вище вказану позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання з`явились представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві. Також вказав , що вважає дії працівників відповідача неправомірними , оскільки позивач [PERSON] добросовісно виконує свої обов`язки як сторона договору , заборгованості по сплаті за газ не має. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив , що 08.06.2021 року о 09:47 хв. до аварійно-диспетчерської служби Немирівської дільниці Тульчинського відділення АТ «Вінницягаз» надійшла аварійна заявка від жителя м. Немирів Тімірязєва щодо присутності на вулиці запаху природного газу , то працівниками відповідача був здійснений виїзд до місця наявності запаху газу та виявлено витік газу. Працівниками відповідача було тимчасово ліквідовано витік газу та після ліквідації аварійної ситуації дана заявка була передана для подальшої ліквідації наслідків аварії. В подальшому , під час ліквідації наслідків аварії було припинено газопостачання до домоволодіння позивача у зв`язку із виявленням витоку газу на газопроводі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії договору від 09.12.2015 року , між сторонами , [PERSON] (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» (постачальник) , акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (газорозподільне підприємство) укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання , відповідно до якого газорозподільне підприємство через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, забезпечує транспортування газу від газорозподільних станцій до об`єкта споживача з гарантованим рівнем надійності , безпеки та якості та величини його тиску, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв , лічильників газу , також відповідно до законодавства веде облік газу , здійснює локалізацію і ліквідацію аварійних ситуацій. Згідно з пунктом 5 ст. 34 вказаного договору , газорозподільне підприємство в установленому порядку припиняє (обмежує) газопостачання споживачеві , у тому числі шляхом механічного від`єднання від діючого газопроводу , з дотриманням вимог правил безпеки та Правил газопостачання у таких випадках - порушення споживачем правил безпеки , що створює загрозу виникнення аварійної ситуації , після складення в установленому порядку відповідного акта (а.с.7-9) Відповідно до копії заяви від 12.07.2021 року , вбачається , що [PERSON] звернулася до керівника Немирівської дільниці Тульчинського відділення Кавуна О.П. з проханням відновити газопостачання по [ADDRESS] у зв`язку із тим , що газ було відрізано за підозрою про витік газу (а.с.14) Відповідно до копії відповіді Держпродспоживслужби у Вінницькій області на звернення [PERSON] , роз`яснено , що відновлення газопостачання за адресою [ADDRESS] відбудеться за надання згоди [PERSON] у будь-який зручний для неї час (а.с.15) Відповідно до довідки № 5 від 13.09.2021 року , що видана [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , станом на 13.09.2021 року за користування природним газом по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість відсутня по показнику лічильника 18180 кубів (а.с.17) Згідно з відповіддю Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» № 210-Мо-8951-0821 на звернення [PERSON] до Немирівської окружної прокуратури , вбачається , що припинення газопостачання за адресою : [ADDRESS] здійснювалося у зв`язку із виникненням аварійної ситуації. При цьому , працівники товариства негайно прибули за вказаною адресою та провели заходи , спрямовані на усунення аварійної ситуації та ліквідації витоку газу відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання , затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 , шляхом механічного від`єднання (а.с.21) Відповідно до копії відповіді Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» № 210-Мо-6315-0621 від 29.06.2021 року на звернення [PERSON] повідомлено , що 09.06.2021 року за адресою [ADDRESS] було викликано аварійно-диспетчерську службу 104 з характером заявки - запах газу. Після отримання інформації про виникнення аварійної ситуації товариством було негайно організовано виїзд аварійно-диспетчерської служби. Працівники Аварійно-диспетчерської служби товариства негайно прибули за зазначеною адресою та провели заходи , спрямовані на усунення аварійної ситуації та ліквідацію витоку газу відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання , затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 (а.с.23) Згідно із копії довідки, виданої Немирівським міським центром первинної медико-санітарної допомоги від 16.09.2021 року , [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку на стаціонарному амбулаторному лікуванні сімейного лікаря в Немирівському міському ЦПМСД (а.с.23) Відповідно до копії акту про відключення газових приладів від 09.06.2021 року , представник Немирівського УГГ майстер СЕСГ Самойленко О.Т. та абонент [PERSON] що проживає за адресою [ADDRESS] склали даний акт про те , що цього числа проведено відключення шляхом механічного від`єднання у зв`язку із підозрою на витік газу. На вказаному акті зроблено помітку , що [PERSON] відмовилася від підпису вказаного акту (а.с.32) Згідно з копії витягу журналу , 08.06. о 09:47 надійшла заявка з [ADDRESS] , відповідно до змісту якої , присутній запах газу біля будинку (а.с.45) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права та законні інтереси споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту. Таку ж позицію підтримано Верховним Судом України у справі N 6-4ц11 (постанова від 06.06 2011 року), а також у справі N 6-26441св09, зокрема, в ухвалі від 23.02.2011 року зазначено, що, як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються Законом України Про ринок природного газу . Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), який поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно із частиною першою статті 37 Закону України Про ринок природного газу оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Відповідно до частини першої статті 38 Закону України Про ринок природного газу права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Пунктами 2, 7 частини другої статті 38 Закону України Про ринок природного газу , зокрема, передбачено, що з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний : вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Відповідно до пунктів 4, 5 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи. При організації експлуатації газорозподільних систем та проведення робіт з технічного їх обслуговування і ремонту Оператор ГРМ повинен дотримуватися інструкцій і правил технічної експлуатації газорозподільних систем, правил безпеки систем газопостачання, державних стандартів, передбачених чинними нормативно-правовими актами України. Згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу ІІІ Кодексу ГРМ Оператор ГРМ повинен забезпечувати попереджувальні заходи для безаварійної експлуатації газорозподільних систем та локалізацію і ліквідацію аварійних ситуацій в газорозподільній системі. Для локалізації і ліквідації аварійних ситуацій Оператором ГРМ організовуються підрозділи аварійно-диспетчерської служби (АДС) з цілодобовою роботою, включаючи вихідні та святкові дні. Відповідно до пунктів 5, 6 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання. Локалізація та ліквідація аварійних ситуацій внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів побутового споживача, які можуть призвести до нещасного випадку, здійснюються аварійно-диспетчерськими службами Оператора ГРМ цілодобово та за його рахунок. Нормами пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу ; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з пунктом 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Відповідно до пункту 5.10 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні, зокрема, забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання. Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору . Відповідно до пунтку 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Відповідно до загальних підстав, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Висновки суду Враховуючи наведене та те, що стороною позивача не доведено обставин неправомірності відключення від системи газопостачання, а також беручи до уваги те, що пунктом 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання передбачена можливість відключення від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків за умови наявності витоків газу і відповідач вчинив таке відключення для недопущення аварійної ситуації на підставі отриманої заявки, а тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання незаконними дій відповідача по відключенню газопостачання в будинку та зобов`язати за власний рахунок поновити газопостачання до будинку . Враховуючи, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволенню, позивачем доказів щодо неправомірності дій відповідача та спричиненої моральної шкоди не надано. А тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: dismissed