Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 1000 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання уточненого позову [PERSON] . Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить визначити частку [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 1000 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 027353, виданого 11.02.2004 року Кам`янець-Подільським міським управлінням земельних ресурсів, яка померла [INFO] у місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, у розмірі 1/3 частини земельної ділянки, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері, [PERSON] , та після смерті своєї бабусі [PERSON] право власності на 2/3 частини вищевказаної земельної ділянки. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння за [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер - 6810400000:05:001:0022 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , площею 1000 кв.м., яка належала за життя, померлій, [INFO] , її бабусі, [PERSON] , яка приходилась матір`ю її матері, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 027353, виданого 11.02.2004 року Кам`янець-Подільським міським управлінням земельних ресурсів і яка є спадковою. Вона, єдина спадкоємиця після смерті матері, [PERSON] , у зв`язку з чим, звернулася до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Швець А.О. для оформлення спадщини та 22.03.2021 року їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №409, на 1/3 частку домоволодіння за [ADDRESS] . При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини на частку спадкової земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за вищевказаною адресою, їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкову частину земельної ділянки, оскільки померла бабуся [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Першою Кам`янець-Подільською нотаріальною конторою від 04.08.1995 року за р.№2-4602, на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , в рівних частках кожному, а саме: своїй онуці, своїй доньці, своєму синові, однак, не розпорядилась земельною ділянкою під будинком. Питання спадкування земельної ділянки може здійснюватися за законом в рівних частках кожному, дітям померлої [PERSON] та [PERSON] , проте це суперечить ч.4 ст. 120 ЗК України. Вважає, що оскільки, відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, то бабуся [PERSON] , умовно заповіла і земельну ділянку в рівних частках, але оскільки спадкоємицею була її мати, [PERSON] та брат мами [PERSON] , який не заперечив проти такого поділу, то частка в земельній ділянці кожного з них така сама, як і в спадковому будинку - 1/3, тому просить визначити частку її матері в праві спільної сумісної власності на спадкову земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6810400000:05:001:0022, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 1000 кв.м., яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в розмірі 1/3 частини земельної ділянки, яку за життя [PERSON] оформити не встигла та визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкової земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері та право власності на 1/3 частину спадкової земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, а разом 2/3 частини спадкової земельної ділянки. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилась та звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, уточнену позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, уточнений позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на 2/3 частини спадкової земельної ділянки його померлої матері, в тому числі, 1/3 частини після смерті його сестри, [PERSON] та 1/3 частини після смерті його матері [PERSON] , оскільки не заперечив, щоб позивачка, [PERSON] , успадкувала земельну ділянку після смерті його матері нарівні з ним та його померлою сестрою [PERSON] . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступне. [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , яка приходиться дочкою померлій, [INFO] , [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 01.08.2007 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії ЧЄ №0786 від 13.07.1949 року, Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 11.03.2019 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 27.01.1973 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00029878026 від 11.03.2021 року про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №764, Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , від 25.07.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння за [ADDRESS] та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за вищевказаною адресою, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.03.2021 року, серії НРА №020157, зареєстрованого в реєстрі за № 409 та Державним актом на прао власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , серії № 027353 від 11.02.2004 року. Позивачка [PERSON] , єдина спадкоємиця після смерті матері, звернулася до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Швець А.О. для оформлення спадщини та 22.03.2021 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №409, на 1/3 частку вказаного домоволодіння, яку померла [PERSON] отримала за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 01.08.2007 року, Заповітом [PERSON] від 04.08.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Кучеруком В.М. зареєстрованого в реєстрі за № 2-4602, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.03.2021 року, серії НРА №020157, зареєстрованого в реєстрі за № 409. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] , позивачці було відмовлено та запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкову частину земельної ділянки, оскільки померла бабуся [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Першою Кам`янець-Подільською нотаріальною конторою 04.08.1995 року за р.№2-4602, на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , в рівних частках кожному, а саме: [PERSON] , своїй онуці, [PERSON] , своїй доньці та [PERSON] , своєму синові, однак, не розпорядилась земельною ділянкою під будинком. Питання спадкування земельної ділянки може здійснюватися за законом лише в рівних частках кожному, дітям померлої [PERSON] та [PERSON] , проте це суперечить ч.4 ст. 120 ЗК України. Земельна ділянка, кадастровий номер - 6810400000:05:001:0022, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв.м., знаходиться під успадкованим за заповітом домоволодінням по [ADDRESS] і за життя належала бабусі позивачки, [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 027353, виданого 11.02.2004 року Кам`янець-Подільським міським управлінням земельних ресурсів, яка залишила заповіт на будинковолодіння на сина, доньку та онуку по 1/3 частині кожному, однак, не розпорядилась земельною ділянкою під будинком. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] по заповіту набули право власності на будинковолодіння по 1/3 частині кожний: її син - [PERSON] , донька - [PERSON] , спадкоємці першої черги та онука - [PERSON] , спадкоємиця п`ятої черги. Відповідно до ст.120 ЗК України, кожен із спадкоємців по заповіту має право і на 1/3 частину спадкової земельної ділянки під спадковим будинковолодінням, але спадкоємців першої черги двоє і в такому разі, при наявності усіх трьох спадкоємців, усі вони, уклавши у нотаріуса договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, підтягнувши під першу чергу спадкування онуку, успадкували б по закону і по 1/3 частині земельної ділянки в рівних частках, тому, оскільки відповідач [PERSON] , не заперечив проти такого поділу та прийняття спадщини на земельну ділянку після смерті своєї матері її онукою у першій черзі спадкування, а [PERSON] за життя не встигла укласти такий договір і успадкувати свою частину земельної ділянки, то частка кожного із трьох спадкоємців на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON] складає 1/3 частину. Таким чином, спадкоємцем 1/3 частини домоволодіння по заповіту і відповідно спадкоємцем 1/3 частини земельної ділянки під домоволодінням по закону є позивачка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.08.2008 року, серії ВКР №599000, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3585, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.03.2021 року, серії НРА №020157, зареєстрованого в реєстрі за № 409. Спадкоємцем іншої 1/3 частини домоволодіння по заповіту і відповідно спадкоємцем 1/3 частини земельної ділянки під будинковолодінням по закону є померла мати позивачки - [PERSON] , яка прийняла спадщину на будинковолодіння, а на земельну ділянку під будинковолодінням за життя оформити не встигла. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦПК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ст.368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.120 ЗК України - у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст.1226 ЦК України - частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1259 ЦК України - черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере ву ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, померла [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] 1/3 частину спадкової земельної ділянки під спадковим будинковолодінням, а позивачка після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала цю 1/3 частину спадкової земельної ділянки, крім того, позивачка після смерті своєї бабусі [PERSON] успадкувала 1/3 частину спадкової земельної ділянки під, успадкованою нею, 1/3 частиною будинковолодіння і разом до неї перейшло право на спадкування 2/3 частин спільної земельної ділянки, на якій розташоване спадкове домоволодіння, а відтак, суд приходить до висновку про визнання за позивачкою права власності на 2/3 частини спадкової земельної ділянки, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 328, 355, 392, 1216, 1217,1225, 1226, 1259, 1261, 1265 ЦК України, ст.120 ЗК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за №7,

Outcome: approved