Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 17.06.2020 року АТ «Таскомбанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 30 липня 2018 року, а саме: заборгованість по тілу кредиту у сумі 41059,50 грн, заборгованість за відсотками у сумі 5,75 грн; пеню, нараховану на суму простроченої заборгованості за кредитним договором, у сумі 5793,90 грн; неустойку в сумі 3850,00 грн, а також судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви №52528831656 на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2883165, заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі - Кредитний договір). Предметом Кредитного договору є надання позичальнику грошових коштів у розмірі 41 059,50 грн строком користування на 24 місяці, річні проценти - 0,01%, щомісячні проценти - 3,00% на суму кредиту. Відповідач отримав кредит безготівково, шляхом перерахування коштів відповідно до вимог п. 4 Кредитного договору. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року АТ «Таскомбанк» набуло права вимоги за Кредитним договором до [PERSON] . Позивач посилається на те, що відповідач умови Кредитного договору не виконав, кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув та станом на 16.01.2020 року заборгованість за Кредитним договором становить 50 709,15 грн, яку просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 року постановлено направити матеріали справи №295/7124/20 за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області (т. 1, а.с. 63). Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01.09.2020 року постановлено направити матеріали даної справи за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира (т. 1, а.с. 69-70). 25.09.2020 року матеріали справи передано до провадження головуючій судді Стрілецькій О.В. (т. 1, а.с. 78). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.09.2020 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (т. 1, а.с. 83). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.09.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» про забезпечення позову (т. 1, а.с. 81). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.10.2020 року залучено до участі у справі, як правонаступника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (т. 1, а.с. 102-103). 21.01.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що кредитний договір не підписував і кредитні кошти не отримував. Відповідач стверджує, що 28.07.2018 року та 30.07.2018 року у м. Києві не перебував, договір не підписував, а свідок [PERSON] зможе підтвердити, що у ці дні [PERSON] перебував у м. Житомирі, за місцем свого проживання. Відповідач категорично заперечує, що отримував від позивача будь-які грошові кошти у безготівковому порядку, оскільки він не відкривав та не отримував банківську картку, зі свого рахунку відповідач кредитні кошти не знімав. [PERSON] зазначив, що ніколи не користувався послугами ТОВ «САВ-Дистрибьюшин» (т. 1, а.с. 130). Від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідь на відзив на позовну заяву не надходила. Ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2021 року, 02.03.2021 року, 11.05.2021 року постановлено витребувати докази з АТ «ТАСКОМБАНК» та у його правонаступника ТОВ Фінансова Компанія «Кредит капітал», а також з ТОВ «САВ-Дістрибьюшин» (т. 1, а.с. 137, 176, 206). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу; провадження у справі зупинено (т. 2, а.с. 12-13). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2021 року провадження у справі поновлено зв`язку з тим, що відповідач не здійснив оплату за проведення експертизи, матеріали справи надійшли на адресу суду без виконання експертизи. В судове засідання 18.02.2022 року сторони не з`явились. 20.01.2022 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Від представника відповідача - адвоката Васинчука С.М. 18.02.2022 року надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності відповідача, представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 28.07.2018 року між ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» та [PERSON] укладено Договір купівлі продажу №ФГ-1096-24659324, предметом якого є купівля-продаж трьох пральних машин, двох морозильних камер та п`яти примірників комп`ютерної програми на загальну суму 46 339,50 грн. Сторони вказаного договору погодили, що покупець ( [PERSON] ) попередньо здійснює часткову оплату вартості товарів у розмірі 6000,00 грн, остаточну оплату загальної вартості товарів (40 339,50 грн) здійснює за рахунок залучених позичкових (кредитних) коштів фінансової установи, у термін не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому продавцем передано товар покупцю по акту приймання-передачі. У договорі купівлі-продажу №ФГ-1096-24659324 зазначено розрахунковий рахунок ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» - № [NUMBER] в банку «ПАТ «Креді Агріколь Банк» (т. 1, а.с. 150-151). 28.07.2018 року ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» та [PERSON] підписали Акт Приймання-передачі товару/послуг (т. 1, а.с. 152). 30.07.2018 року [PERSON] підписав заяву №5252883165 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно заяви [PERSON] погодився, що підписаний ним паспорт кредиту №2883165 від 30.07.2018 року містить умови укладеного кредитного договору, а заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) за умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір. У заяві №5252883165 міститься доручення [PERSON] про виплату/сплату отриманого кредиту суми коштів у розмірі 40 339,50 грн на рахунок ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» №26000500216949, для оплати рахунку-фактури №ФГ-1096-3246033 від 28.07.2018 року (т. 1, а.с. 8). Згідно паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2883165, підписаного [PERSON] , сума кредиту становить - 41059,50 грн; строк кредитування - 24 місяці; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом трьох банківських днів від дня укладення договору; річні проценти - 0,01%, щомісячні проценти - 3,00% на суму кредиту; порядок повернення кредиту шляхом здійснення ануїтетних платежів, у паспорті кредиту визначено графік повернення кредиту (т. 1, а.с. 9-11). Таким чином, на підставі ст.ст. 633, 634, 1048, 1050 ЦК Укоаїни між сторонами укладений кредитний договір. ТОВ «ФК «ЦФР» направлено ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» Лист-зобов`язання, яким повідомлено про прийняття рішення про надання [PERSON] кредиту в розмірі 40 339,50 грн для оплати товарів. Цим листом ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язалось надати кредит та забезпечити надходження на поточний рахунок торгової організації ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» № [NUMBER] (т. 1, а.с. 153). Згідно видаткової накладної №ФГ-1096-24659324 від 28.07.2018 року [PERSON] отримав у повному обсязі товар за договором купівлі-продажу №ФГ-1096-24659324 від 28.07.2018 року (т. 1, а.с. 154). 07.10.2016 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого до ПАТ «Тасксомбанк» перейшло право вимоги за кредитним договором №5252883165 від 30.07.2018 року, де боржником є [PERSON] 30.07.2018 року в день укладення кредитного договору [PERSON] підписав повідомлення про відступлення прав вимоги за укладеним ним кредитним договором до АТ "Таскомбанк" (том 1, а.с. 19). 29.07.2020 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №5252883165, який був укладений 30.07.2018 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №5252883165 від 30.07.2018 року, станом на 16.01.2020 року заборгованість [PERSON] становить 50 709,15 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у сумі 41059,50 грн, заборгованості за відсотками у сумі 5,75 грн; пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості за кредитним договором, у сумі 5793,90 грн; неустойки в сумі 3850,00 грн (т. 1, а.с. 30-31). 16.01.2020 року АТ «Таскомбанк» направило [PERSON] повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту в загальному розмірі 50 709,15 грн (т. 1, а.с. 34). Проте, [PERSON] заборгованість за Кредитним договором не сплатив. Згідно зі ст. 76 ЦПК України докази встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] заперечував факт як укладення Кредитного договору, так і укладення договору купівлі-продажу №ФГ-1096-24659324 від 28.07.2018 року, заперечував підписання ним акту приймання-передачі товару та видаткової накладної №ФГ-1096-24659324 від 28.07.2018 року. За клопотанням відповідача судом була призначена судово-почеркознавча експертиза на вирішення якої були поставлені питання, чи виконано підпис на оригіналі видаткової накладної №ФГ-1096-24659324 від 28.07.2018 року, оригіналі договору купівлі-продажу № Ф-196-24659324 від 28.07.2018 року, Акті приймання-передачі товару/послуг від 28.07.2018 року саме [PERSON] . Проте, в установленому законодавством порядку [PERSON] не сплатив за виконання судової експертизи, ухвалу суду повернуто без виконання та в подальшому [PERSON] своє клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не підтримував, а відтак жодними належними та допустимими доказами доводи позову не спростував. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем належним чином доведено отримання відповідачем кредитних коштів, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту та відсотками. Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та неустойки суд встановив наступне. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Водночас, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору, судом встановлено, що у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2883165, підписаного [PERSON] , передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором у виді сплати пені та неустойки. За прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення. У разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, за кожен календарний місяць, протягом якого було допущено таке прострочення, позичальник сплачує неустойку у такому виді: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100,00 грн, від 31 дня до 60 днів - 150,00 грн, від 61 дня до 90 днів - 250,00 грн, понад 90 днів - 350,00 грн. (т. 1, а.с. 9-11) Отже, умовами договору, який був укладений між сторонами, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і неустойки за одне те й саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що свідчить про порушення положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі№ 6-2003цс15, постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року № 652/186/15-ц та інших, та є сталою. Таким чином, оскільки законодавством заборонена подвійна цивільно-правова відповідальність за одне те й саме порушення, суд вважає, що є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача лише пені, яка нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитним договором - 5793,90 грн. В задоволенні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 3850,00 грн. слід відмовити за безпідставністю. З огляду на встановлені під час розгляду справи фактичні обставини заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 46859,15 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 41059,50 грн, заборгованості за відсотками - 5,75 грн; пені, яка нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитним договором, - 5793,90 грн. В задоволенні вимоги про стягнення неустойки в сумі 3850,00 грн. суд відмовляє. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1942, 25 грн.

Outcome: approved