overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

01.09.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 10.11.2021 року до суду надійшла заява відповідача, з якої вбачається, що вона позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.11.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 908 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і повністю перебуває на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу надавати відмовляється. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , де батьками дитини вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). Довідка №519 від 17.12.2021 року, яку видано Первозваніською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] , 1993 року народження, разом із сином [PERSON] , 2018 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають (а.с.6). Таким чином, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання неповнолітнього сина не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини та повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 24.03.2010 року та мають двох неповнолітніх дітей, проте сімейні відносини сторони припинили з 2018 року, проживають окремо, позивач створив нову сім`ю, а тому шлюб носить формальний характер. Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв або відзиву на позовну заяву не подавала. Оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подала відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №113 (а.с.4). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного (а.с.6). На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 908 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 04.11.2016 року та мають неповнолітнього сина, проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, спільне господарство сторони не ведуть з грудня 2020 року, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв або відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №777 (а.с.5). На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 908 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 30.03.2012 року та мають малолітню доньку, проте одруження виявилось невдалим, сторони не зійшлись поглядами на життя, відбувались сварки, тривалий час не проживають, можливості зберегти сім`ю немає. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв або відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №5 (а.с.3). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №31 (а.с.11). На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 908 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

В листопаді 2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.10.2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №290. Від шлюбу у сторін є дитина. Спільне життя не склалося, почали виникати сварки, конфлікти і суперечки, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, просить шлюб розірвати, Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити, судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 20.10.2007 зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зроблено актовий запис №290. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно із положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У червні 2021 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.03.2020 року [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети -заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 063 грн. 63 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 965 грн. 24 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2021 р. вказану справу було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Згідно із частинами 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвалити по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

01 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить встановити факт належності їй диплому серії [NUMBER] із випискою до нього. В заяві вказувала, що під час перерахунку пенсії, працівниками пенсійного фонду було виявлено розбіжності у написанні її прізвища в дипломі з випискою до нього, а саме її прізвище неправильно записано як [PERSON] . Встановлення цього факту їй необхідно для перерахунку пенсії. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, згідно письмової заяви від 10 лютого 2022 року просить заяву задовольнити, справу розглядати за її відсутності (а.с.23). Заінтересована особа явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с.22), що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суту. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає що заяву слід задовольнити, виходячи з такого. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії диплома серії [NUMBER] та виписки до нього, ім`я заявниці записано російською, як [PERSON] (а.с.9). За цим дипломом заявниця з 01 вересня 1987 по 30 червня 1990 року навчалася в Пінському ПТУ-161, Брестської обл., БССР, та отримала відповідну кваліфікацію. Судом встановлено, що заявниця документована паспортом громадянина України [NUMBER] (а.с.4), де її прізвище записане як [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 1971 року [PERSON] народилася [INFO] (а.с.10). Тобто на час вступу на навчання в Пінське ПТУ-16 заявниця була неповнолітньою, мала повних 16 років, та навчалася у вказаному професійно-технічному навчальному закладі. З копії страхового свідоцтва Республіки Білорусь видно, що прізвище заявниці взагалі записано російською як [PERSON] , та вказано дату її народження [INFO] (а.с.15). На переконання суду розбіжності у написанні прізвища [PERSON] ( [PERSON] ) в дипломі серії [NUMBER] з випискою до нього є опискою, унаслідок різночитання одного і того ж прізвища на різних мовах колишнього СРСР, що не впливає на приналежність цього диплома заявниці. Враховуючи, що досліджені документи узгоджуються між собою в логічному і хронологічному порядку, відтак суд прийшов до переконання, що диплом серії [NUMBER] виданий у 1990 році разом із випискою до нього належить заявниці [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Малинської міської ради Житомирської області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, на яку мала право [PERSON] , яка померла [INFO] [ADDRESS], на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0168974. Відповідачі в судове засідання не з?явились. У зв?язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка до реєстрації шлюбу мала прізвище [PERSON] (а.с. 9), народилась [INFO] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Мати позивача, яка до реєстрації шлюбу мала прізвище [PERSON] (а.с. 10), народилась [INFO] і її матір?ю записана [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 29-6-0.18-1314/174-20 від 18.11.2020 року [PERSON] включена до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель реформованого КСП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с. 16). Також [PERSON] був виданий сертифікат серії ЖТ № 0168974 про право на земельну частку пай. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с. 14). Все своє майно вона заповідала дочці [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] прийняла спадщину своєї матері, подавши до нотаріуса заяву про її прийняття (а.с. 28-29). Таким чином [PERSON] стала власником майна своєї матері [PERSON] . В тому числі вона успадкувала і право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с. 15). Спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 41). [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України. Таким чином [PERSON] стала власником майна своєї матері [PERSON] . В тому числі вона успадкувала і право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, на яку мала право [PERSON] . За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved