Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомила. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У позовній заяві вказав, що в лютому 2020 року між сторонами було досягнуто угоди про те, що відповідач продасть позивачеві узгоджений перелік побутової техніки, за яку позивач передала відповідачеві обумовлену суму в розмірі 25300 грн. За домовленістю сторін відповідач був зобов`язаний передати побутову техніку до 30 березня 2020 року, між тим відповідач свої обов`язки не виконав, через що 10 травня 2020 року відповідач надав розписку про свій обов`язок повернути грошові кошти до 10 червня 2020 року. Разом із тим відповідач до наступного часу свої обов`язки не виконав, з урахуванням чого просить стягнути суму 25300,00 грн., в якості інфляційного збільшення боргу 843,33 грн., три проценти річних від простроченої суми 510,39 грн. на загальну суму 26653,72 грн. та судовій збір 908,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відзив не надав. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що розпискою від 10 травня 2020 року відповідач був зобов`язаний повернути позивачеві грошову суму в розмірі 25300 грн. за непоставлений товар (побутову техніку). Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Разом із тим відповідач до наступного часу свої обов`язки не виконав, належні докази до матеріалів справи не долучені. у відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. До наступного часу відсутні належні докази про виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані обстави є такими, що зумовлюють задоволення позовних вимог про стягнення суми 25300,00 грн. щодо зобов`язання, 843,33 грн. в якості інфляційного збільшення боргу, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 510,39 грн. на загальну суму 26653,72 грн. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, що зумовлює стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору 908,00 грн. за квитанцією № 43293 від 11 лютого 2021 року. З урахуванням вказаного загальна сума, що підлягає стягненню, складає 27561,72 грн. Дані про особи сторін визначені паспортом громадянина України із записом № [NUMBER] , документ [NUMBER] з реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] щодо позивача та паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським МВ УМВС Украйни в Одеській області 21 червня 2001 року щодо відповідача.

Outcome: approved