Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

22 грудня 2021 року позивач - комунальне підприємство Полонської міської ради «Благоустрій» (далі КП ПМР «Благоустрій) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням 37-ї сесії І-го скликання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади №13 від 06.10.2017 р. КП ПМР «Благоустрій» визначене виконавцем робіт по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ №188 від 27.10.2017 р. встановлено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на території м.Полонне. Починаючи з 01.02.2018 р. і по теперішній час КП ПМО «Благоустрій» надає послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій в м.Полонне. Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, проте відповіді не отримав, хоча відповідач і надалі користується послугами підприємства. За період з 01.22.2018 р. по 30.11.2020 р. КП ПМР «Благоустрій» виконані роботи по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території по [ADDRESS] . Станом на 01 грудня 2021 року [PERSON] має заборгованість перед КП ПМР «Благоустрій» в сумі 5389 грн. 20 коп. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за наданими послугами та сплачений судовий збір. 05 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження і постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений строк подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, вважає розрахунки, що надані КП ПМР «Благоустрій» щодо наявної в нього заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території надуманими та такими, що не відповідають дійсності і не підтвердженими належними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно даних доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] наявна заборгованість на загальну суму 5389, 20 грн. (а.с.5). Судом встановлено, що відповідно до даних рішення 37-ї сесії І-го скликання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади №13 від 06.10.2017 р. КП ПМР «Благоустрій» визначене виконавцем робіт по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ №188 від 27.10.2017 р. встановлено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на території м.Полонне (а.с.7). В період з 01.03.2018 р. по 01.11.2021 р. КП ПМР «Благоустрій» надано послуги по виконанню робіт по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території по [ADDRESS] на суму 18893,76 грн., що підтверджено даними актів виконаних робіт та розрахунками по підприємству (а.с.9-39). Відповідно до даних технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , вказана квартира належить для [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2004 року (а.с.82-83). Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд враховує наступне. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст.12 Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Як передбачено ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~ Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Разом з тим відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості, оскільки, відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~ Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, п.1 ч.1 ст.20 Закону визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До обов`язків виконавця належить, зокрема, надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 20 Закону визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно частині задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved