Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У листопаді 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи його тим, що відповідач [PERSON] 05.05.2011 року підписав заяву б/н, згідно якого у подальшому отримав кредит, у розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 14.09.2021 року становить 17 370,16 грн., яка складається з наступного: 13 761,49 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3 608,67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 09.11.2021 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач до суду відзив на позовну заяву не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі з позовними матеріалами отримав 15.12.2021 року. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг № б/н від 05.05.2011 року підписав заяву б/н, згідно якого у подальшому отримав кредит, у розмірі 15 000,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, такі в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження з клієнтом. Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору ( п. 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг). Згідно з п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором від 05.05.2011 року, внаслідок чого станом на 14.09.2021 року становить 17 370,16 грн., яка складається з наступного: 13 761,49 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3 608,67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17-ц встановила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача: 3 608,67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В той же час, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 761,49 грн. В даному випадку суд також враховує процесуальну бездіяльність сторони відповідача, зокрема ненадання суду відзиву на позовну заяву у строки визначені ЦПК України з будь-якими запереченнями щодо заявлених позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial