Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Калитянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позивач зазначала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Створити міцну сім?ю не вдалося, тому Броварським міськрайонним судом Київської області 10.12.2018 р. шлюб між сторонами було розірвано. Підставою для звернення до суду стало те, що відповідач у продовж багатьох років ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25.11 2019 р., складеного депутатом Калитянської селищної ради, встановлено, що відповідач та її донька проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач за даною адресою не проживає та участі у вихованні доньки не приймає. Згідно характеристики Калитянської ЗОШ від 21.11.2019 р., відомо, що [PERSON] з 01.09.2015 р. по 30.05.2019 р. навчалась у вищезазначеному навальному закладі. Шкільним життям і поведінкою дівчинки завжди цікавилась тільки мати, батько до цих питань проявляв байдужість і жодного разу протягом навчання до класу не з?явився. Відповідно до характеристики Броварського навчально-виховного комплексу від 02.12.2019 р., [PERSON] навчається у даному закладі з 01.09.2019 р. Шкільним життям, навчанням та поведінкою дівчинки завжди цікавиться мати, батько жодного разу до школи не з?являвся. У зв?язку з тим, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач була змушена звернутись до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про стягнення аліментів. 27.12.2018 р. було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Однак дане рішення суду відповідач не виконує, тому що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 16.10.2019 р., складеного Драбівським РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10 676,59 грн. Станом на 31.12.2019 р. заборгованість становить 12 844,59 грн. На думку позивача, аліменти відповідач повинен був сплачувати щомісяця після винесення судового наказу, тому пеня обраховується за період з 21.12.2018 р. по 31.12.2019 р. за розрахунком, доданим до даного позову, і її розмір становить 25 801,67 грн. Але враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір пені, що підлягає стягненню на користь одержувача аліментів не може перевищувати 100% заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня з 21.12.2018 р. до 31.12.2019 р. в розмірі 12 844,59 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просила задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що встановлено наявність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 21.12.2018 р. до 31.12 2019 р. в розмірі 12 844,59 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи наступним. Відповідач категорично не погоджується із твердженням позивача, щодо його не бажання займатися, цікавитися вихованням їхньої спільної доньки. А особливо, щодо не виявлення інтересу спілкування та зустрічі з донькою. Відповідач зазначав, що протягом останніх 3-х років неодноразово приїздив за місцем реєстрації позивача, з надією побачитися і поспілкуватися з донькою, але за місцем реєстрації позивач та донька були відсутні. Відповідач не має змоги спілкуватися з донькою, оскільки позивачем приблизно 3 роки тому був заблокований телефон їх спільної доньки, та заблоковані всі соціальні мережі. Також просив взяти до уваги що він хоче приймати участь у вихованні доньки, проводити разом вихідні та свята, відвідувати музеї та різноманітні культурні виставки, сприяти її духовному розвитку, але позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач зазанчив що сплачує аліменти на утримання доньки, перераховано грошові кошти у розмірі 26000.00 грн. Також після відзиву на позовну заяву до суду 17.05.2021 надійшла зайва від відповідача в якій зазначено, що він 28 квітня 2021 року відправив на адресу позивача через ВПЗ Київ 41 подарунок (Іграшка-Ведмедик) та грошову суму у розмірі 500 грн. до дня Великодня для їх спільної дитини. Позивач подарунок отримувати відмовилась, тому 14 травня 2021 року у ВПЗ 150 він був повернутий. Відповідач вважає, що така позиція позивача порушує його права та права їх спільної дитини. Тому, оскільки позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, він буде звертатись у службу у справах дітей та сім?ї із заявою про визначення участі у вихованні та спілкуванні з донькою. Щодо стягнення з нього на користь позивача пені за прострочення по сплаті аліментів у сумі 12 844,59 грн., повідомляє, що борги зі сплати аліментів у нього відсутні, тому вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Калитянської селищної ради не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника за наявними матеріалами у справі. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 31 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 762 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 33 (а.с. 8). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9.) Відповідно до акту обстеження на підтвердження фактичного проживання в житловому приміщенні та акту обстеження житлово-побутових умов від 25 листопада 2019 року, складених депутатом Калитянської селищної ради об?єднаної територіальної громади, відомо, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] , сім?я проживає в задовільному стані, батько [PERSON] за даною адресою не проживає та не бере участі у вихованні дитини (а.с. 10, 11). Згідно із наданої характеристики та довідки № 583 від 02.12.2019 р., [PERSON] з 1 вересня 2019 року навчається в Броварському навчально-виховному комплексі. За період навчання оволоділа програмним матеріалом на достатньому та середніх рівнях, виявляє логічне мислення, має добрий загальній розвиток. Шкільним життям, навчанням і поведінкою завжди цікавиться мати. Батько жодного разу до школи не з?явився (а.с. 12, 14). Відповідно до наданої характеристики № 216 та довідки № 04-04/215 від 21.11.2019 р., [PERSON] з 1 вересня 2015 року по 30 травня 2019 року навчалася в Калитянській ЗОШ І-ІІІ ступенів. За період навчання виявляла логічне та образне мислення, врівноважена, розсудлива, правила поведінки завжди виконувала. Шкільним життям, навчанням і поведінкою дівчинки завжди цікавилась мама, батько до цих питань проявляв байдужість і жодного разу на протязі навчання до класу не з?явився (а.с. 13, 14). Згідно із судового наказу виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Відповідно до довідки Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 11420 від 16.10.2019 р., відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, станом на жовтень 2019 року сума заборгованості становить 10 676. 59 грн. (а.с.16). Згідно наданого розрахунку пені відомо, що пеня на розмір несплачених аліментів за грудень 2018 року - грудень 2019 року становить 25 801.67 грн. (а.с. 17). Відповідно до наданих квитанцій, [PERSON] надсилав [PERSON] подарунок для доньки, який містив іграшку ? Медведик ? та грошову суму у розмірі 500 грн., але посилка повернулась назад у зв?язку із неотриманням (а.с.91-95). Згідно наданих відповідачем розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, [PERSON] не має заборгованості по сплаті аліментів (а.с. 96, 145-146). Відповідно до фіскальних чеків від 18.06.2021 р. та 10.11.2021 р., [PERSON] поштовим переказом надсилав аліменти на утримання дитини у розмірі 7000 грн. та 2000 грн. (а.с. 111, 147). Згідно фіскального чеку від 11.08.2021 р., [PERSON] надсилав [PERSON] поштовим переказом 4900грн. (а.с. 112). Згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Калитянської селищної ради № 157 від 14 грудня 2021 року, орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Калитянської селищної ради вважає за недоцільне позбавити [PERSON] , батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів та висновку органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Калитянської селищної ради вбачається, що відповідач [PERSON] не ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а тому, суд вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки. Разом з тим, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Ч. 2 - заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). З розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року, викладеного у позовній заяві, вбачається, що загальний розмір неустойки (пені) становить 25 801 гривень 67 копійок. Враховуючи те, що відповідач мав заборгованість по аліментам відповідно до яких була нарахована неустойка (пеня) у розмірі 25 801 грн. 67 коп., суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, із відповідача підлягає стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 12 844 грн. 59 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, а саме стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 12 844 грн. 59 коп.

Outcome: partial