Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Керівник Чернівецької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Чернівецького ОДА, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 травня 2020 року, близько 20 год. 30 хв. в приміщенні житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] під час виниклої суперечки із співмешканкою [PERSON] , наніс останній удар ножем, у результаті чого спричинив [PERSON] тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням правої нирки та судинної ніжки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 Г від 25.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Вироком Глибоцького районного суду від 17 грудня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Потерпілою від даного злочину є [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 01 травня 2020 року по 07 травня 2020 року та в урологічному відділенні з 08 травня 2020 року по 12 травня 2020 року, загальна вартість лікування потерпілої від даного злочину складає - 31 103, 24 грн. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 37836095, МФО 899998, р/р [NUMBER] в ГУДКСУ в Чернівецькій області/ 24060300) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 31 103, 24 грн. Представник позивача, прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури Гуцуляк С.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Представник Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави підтримав повністю та справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю та справу просив розглядати у його відсутності. Представник третьої особи обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави підтримав повністю та справу просив розглядати у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали цивільної справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17.12.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Потерпілою у вказаному кримінальному правопорушенні являється [PERSON] , [INFO] , мешканка с. Валя Кузьмина Чернівецького району Чернівецької області, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 01.05.2020 року по 07.05.2020 року та в урологічному відділенні з 08.05.2020 року по 12.05.2020 року (медична карта стаціонарного хворого№ 4921), з діагнозом: проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням правої нирки та судинної ніжки. Хвора у ВАзЛІТ провела 6 ліжко - днів ( вартість 1-го л/дня - 4848,34 грн.; вартість 6-ти л/днів - 29090,04 грн.). В урологічному відділенні хвора провела 5 ліжко - днів (вартість 1-го л/дня - 402,64 грн.; вартість 5 - ти л/дня - 2013,20 грн.). Таким чином, загальна вартість лікування становить -31103,24грн., що підтверджується довідкою ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» № 562 від 15.04.2021 року. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. У відповідності до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 01.05.2020 року по 07.05.2020 року та в урологічному відділенні з 08.05.2020 року по 12.05.2020 року потерпілої [PERSON] від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілої на такому лікування, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілої підлягають стягненню із відповідача. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved