Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 25 060,78 грн. та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 130065 від 26.10.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспорту, а саме автомобіля ВАЗ 21723, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 03.07.2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ВАЗ 21723, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , автомобіля КІА, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , та автомобіля Фольксваген, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , в результаті чого було пошкоджено застрахований в позивача автомобіль. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2019 року відповідача визнано винною особою в настанні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначає, що відповідно до Звіту № SOS_-190705-181731 від 26.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 109 289,30 грн. Згідно умов договору страхування прийняте рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 56 685 грн. 12 коп., яка виплачена страхувальнику платіжним дорученням № 34123 від 16.08.2019 року. Позивач вказує, що згодом стало відомо, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була забезпечена в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО11608. ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» в порядку досудового врегулювання сплатило на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 31 624,34 грн. З посиланням на ст. ст. 993, 1194 ч. 1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди - 56 685,12 грн. та страховою виплатою 31 624,34 грн., яку здійснив страхувальник відповідача, що становить ціну позову - 25 060,78 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та представника третьої особи, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 10.12.2021 року та 21.12.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, у яких відповідач посилається на необґрунтованість позову, вказує, що його цивільна-правова відповідальність була застрахована за договором/поліс № АО/0011608 в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», страхова сума за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза - 0 грн., автомобіль ВАЗ 21723 - 2008 року (11 років), а це 70% зносу, що є ризиком для страхової компанії за договором КАСКО, вартість залишків по акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» № 10 - 26 629, що спростовує позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 26.10.2018 року між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 130065, відповідно якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля ВАЗ 21723, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 9-12). Строк дії договору визначався з 01.11.2018 року по 31.10.2019 р. 03.07.2019 року о 07 год. 01 хв., відповідач [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген, р.н. [NUMBER] , по мосту Північному у місті Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21723, р.н. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем КІА, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що зупинився попереду, що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2019 року у справі № 754/10168/19 відповідача [PERSON] , який порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 13-15). Згідно положень частини 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно Звіту № SOS_-190705-181731 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.07.2019 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 21723, р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження за станом на дату оцінки становить 97 191 грн. 99 коп., вартість відновлювального ремонту становить 109 289,30 грн. (а.с. 21-23). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ 21723, р.н. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 7, 8). На підставі заяви страхувальника [PERSON] про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО від 04.07.2019 року та страхового акту № UA2019070300001/L01/01 від 14.08.2019 року позивачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» нараховане [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 56 685 грн. 12 коп. (а.с. 16-20, 40). Вказана сума 56 685 грн. 12 коп. виплачена страхувальнику [PERSON] платіжним дорученням № 34123 від 16.08.2019 року (а.с. 41). За повідомленням позивача, страховик відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Акціонерна страхова компанія «Омега» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 31 624,34 коп. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача різницю невідшкодованої шкоди у розмірі 25 060,78 грн. (56 685,12 грн. - 31 624,34 грн.). При вирішенні спору суд враховує наступні обставини. Відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди [PERSON] , в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). За правилами частини 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди (станом на 03.07.2019 р.) цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія автомобіля Фольксваген, р.н. [NUMBER] , була застрахована відповідачем в Акціонерній страховій компанії «Омега», відповідно до полісу № АО/0011608 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн., розмір франшизи - 0 грн. За нормою ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Стороною позивача суду не надано доказів щодо розрахунку страхової виплати яку здійснило ПрАТ «АСК «Омега» на виконання укладеного з відповідачем договору обов`язкового страхування, також не було заявлено про витребування будь яких доказів, у тому числі не надано обґрунтованого розрахунку з відповідними документами на підтвердження складових сум до стягнення, які відповідно до чинного законодавства сплачуються саме винною особою, а не страховиком, що доводило б правовірність заявлених до відповідача вимог. Разом з тим, зі змісту вищевказаного Звіту № SOS_-190705-181731 від 03.07.2019 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля ВАЗ 21723, р.н. [NUMBER] , становить у розмірі 76 020,00 грн. (а.с. 21). При цьому розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 56 685,12 грн., що не перевищує вартість визначеної полісом страхової суми за шкоду заподіяну майну (100 000 грн.) та вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (76 020,00 грн.), відшкодування якого за приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика. Відповідно матеріалів справи, з отриманим розміром страхової виплати від Акціонерної страхової компанії «Омега» в сумі 31 624,34 коп. позивач погодився. Натомість, відповідно складеного позивачем розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, вартість замінених деталей за вирахуванням зносу становить 51 684,48 грн., що перевищує суму отриманої від страховика відповідача страхової виплати (а.с. 39). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Проте матеріали справи на містять будь яких належних доказів про суми, які стягуються, їх складові та розмір на доведення факту встановленого законом обов`язку щодо відшкодування таких сум винною особою. Відповідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові в повному обсязі.

Outcome: dismissed