Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

16 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 12 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького управління юстиції, за актовим записом № 658. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 травня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 12 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького управління юстиції, за актовим записом № 658. Вказала, що починаючи з 19 грудня 2020 року вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує формально. Спільне життя з відповідачем у них не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. Між ними постійно виникали сварки, які і стали причиною розпаду сім`ї. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, так як спільне господарство не ведеться. Також зазначила, що на її прохання розірвати шлюб через органи РАЦС, відповідач відмовляється в цьому, не пояснюючи причин. Підтримуючи вищевикладене, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького управління юстиції, за актовим записом № 658, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 травня 2015 року (а.с.3). Від шлюбу в сторін дітей немає. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, позивачу слід повернути 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 454,00 гривень. Іншу частину судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved