Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ, виданий в.о. директора Чернацького навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти» Середино-Будської міської ради від 08.11.2021 №66-К «Про відсторонення від роботи [PERSON] », та стягнути з Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Середино-Будської міської ради на його користь середню заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працює на посаді вчителя історії Чернацького навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти» Середино-Будської міської ради з 30.08.2000 і по теперішній час. У жовтні 2021 року після прийняття постанови Кабінету Міністрів України щодо обов`язкової вакцинації проти COVID-19 працівників закладів дошкільної освіти роботодавець неодноразово просив [PERSON] надати відомості про наявність щеплення проти даної хвороби та погрожував відстороненням в разі ненадання такої інформації, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів №1236, чим чинив на останнього психологічний тиск та порушував його права як працівника. 08.11.2021 відповідачем було винесено наказ №66-К, відповідно до якого [PERSON] було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. Видаючи зазначений наказ в.о. директора НВК керувався ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ, наказом Міністерства охорони здоров`я України №2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв і організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, наказом УОКМСТ С-Будської міської ради №231-ОД від 28.10.2021 «Про організацію роботи». Своє відсторонення від роботи позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке. Вищевказаний наказ про відсторонення від роботи, на переконання позивача, суперечить нормам міжнародного права, зокрема, Загальній декларації прав людини, Європейській соціальній хартії та Міжнародному пакту про економічні, соціальні і культурні права, в яких чітко зазначено, що кожний громадянин має право на працю та гарантію від незаконного звільнення. Крім цього, право на працю закріплено в Конституції України Основному Законі держави, який має вищу юридичну силу. Позивач також зазначив, що норми трудового законодавства (Кодекс законів про працю та Закон України «Про відпустки») не регламентують порядок відсторонення працівника від роботи через відсутність щеплення. Крім цього, за трудовим законодавством відсторонення працівника від роботи без збереження заробітної плати є істотною зміною умов праці, про яку працівника необхідно повідомляти не менш ніж за два місяці. Вакцинація від коронавірусу, на переконання позивача, є добровільною для усіх груп населення та професійних груп, а тому не може бути примусовою та такою, що обмежує права людини та громадянина. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Представник відповідача, Чернацького навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти» Середино-Будської міської ради, [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю з огляду на таке. Наказ про відсторонення від роботи [PERSON] виданий на підставі ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.11.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організації, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Представник відповідача, як керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний у своїй діяльності керуватися законами та підзаконними нормативно-правовими актами та виконувати їх. Пунктом 41-6 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 було зобов`язано керівників закладів освіти з 08.11.2021 відсторонити від роботи без збереження заробітної плати працівників, які не мають щеплення проти COVID-19, крім працівників, які мають абсолютні протипоказання до вакцинації проти COVID-19. Якщо ж керівник закладу допустить невакцинованого працівника до роботи, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому представник відповідача, виконуючи покладений на нього обов`язок, видав спірний наказ про відсторонення [PERSON] від роботи без збереження заробітної плати, оскільки останній не надав роботодавцю відомості про його вакцинацію проти COVID-19 або довідки з лікувальної установи про наявність абсолютних протипоказань до щеплення проти даної хвороби. Представник відповідача також вважає, що спірний наказ не суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.46 КЗпП України, яка передбачає інші випадки відсторонення від роботи, до яких і належить відсутність щеплення від коронавірусної хвороби. Позивач неодноразово попереджався про таке відсторонення як в усному, так і в письмовому вигляді. Тим паче, у Правилах внутрішнього трудового розпорядку навчального закладу міститься положення про обов`язкове дотримання працівниками закладу протиепідемічних заходів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19. З огляду на викладене, просив суд відмовити в задоволенні даного позову. Позивач, в свою чергу, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що представник відповідача, видаючи спірний наказ про його відсторонення від роботи, посилаючись на статтю 46 КЗпП України самостійно відніс до «інших випадків відсторонення від роботи працівників» відсутність вакцинації проти COVID-19,

Outcome: approved