Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

В провадженні Коропського районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Міністерство юстиції України, Коропський відділ державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 21.12.2021 року представником позивача адвокатом Цурканом В.І. подана письмова заява про наявність судових витрат, про, які зазначалося у попередньому орієнтовному розрахунку позовної заяви та доцільність звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат, понесених стороною позивача за правничу допомогу та витрат пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи після ухвалення рішення суду протягом 5-ти днів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заочним рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2021 року позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за № 9333 та вчиненого 28.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 67088,72 грн та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1362 грн 00 коп. 24 грудня 2021 року року від представника позивача адвоката Цуркана Віктора Івановича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат понесених на правничу допомогу в сумі 7470 грн. та судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (поштове супроводження по надісланню доказів на виконання ч. 9 ст. 83 ЦПК) в розмірі 84.00 грн. 25.01.2022 року від представника відповідача надійшло письмове клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України посилаючись на те, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги у аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуги. Сторони у судове засідання не з`явились, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, подану заяву, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхіднихдлярозгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.( ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та\~на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Як встановлено при розгляді справи до суду представником позивача було додано договір про правничу допомогу, згідно п. 17 якого визначено розмір гонорару за правничу допомогу за погодинним тарифом, що становить 900,00 грн , розрахункова квитанція, згідно якої позивачем фактично внесена оплата в розмірі 7700,00 грн, акт приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис), згідно якого за умови витрачання кількогодин (8,30) сума оплати за правничу допомогу адвоката становить 7470,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~при розподілі судових витрат між сторонами, судовий збір, витрати на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7470,00 гр. та судові витрати, пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (поштове супроводження по надісланню доказів на виконання ч. 9 ст. 83 ЦПК) в розмірі 84.00 грн. Проте вирішуючи питання, щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 7470,00 грн. суд вважає, що з урахуванням складності справи, поведінки учасників, дій щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу представника позивача адвоката Цуркана В.І., є не об`єктивно завищеним і не є співрозмірним з фактично наданими послугами та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Верховний суд в своєму рішенні № 915/237/18 від 01.08.2019 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial