Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань перед позивачем зі сторони відповідачів утворилася заборгованість, яку представник позивача просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку; та просить стягнути судові витрати (сплата судового збору). Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідачки не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачі не з`явилися в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачі є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторін не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без їх участі. Відзив на позов до суду не подали. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 02 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 491, відповідно до умов якого останньому було видано кредит на суму 151500,00 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок), строком на 360 (триста шістдесят) місяців, зі сплатою 14,80 (чотирнадцять цілих вісім десятих) відсотків річних, з датою остаточного повернення не пізніше 01.10.2037 року, з цільовим призначенням: на придбання житлового будинку з надвірними будівлями який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - «Кредитний договір»). Кредит був наданий: -під поруку фізичної особи - [PERSON] за Договором поруки № 491/1 від 02.10.2007 року; -під іпотеку житлового будинку (літ.А1), загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за Іпотечним договором від «02» жовтня 2007 року посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрований у реєстрі за № 3649. Свої зобов`язання за Кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується: Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 2-1853/10 від 03.12.2010 року, позов АТ «Ощадбанк» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно суми заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з Відповідачів заборгованість в розмірі 208 492 (двісті вісім тисяч чотириста дев`яносто два) гривень 47 копійок, судового збору в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень та витрат на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 120,00 (сто двадцять) гривень. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18.11.2015 року, у справі № 570/980/15-ц, в рахунок погашення заборгованості, що утворилась за договором про іпотечний кредит № 491 від 02.10.2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , станом на 15.07.2015 року у розмірі 320 108 (триста двадцять тисяч сто вісім) гривень 21 копійка, звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 1047,52 грн. Відповідно до ч. 4, ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Змінами до статуту відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», зареєстрованими 07.06.2011 за № 10701050205016740, найменування Банку приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом зміни найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (скорочена назва - АТ «Ощадбанк»). 18.07.2019 року Статут Банку викладено в новій редакції, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», відповідно нове найменування Банку - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» У відповідності до статуту банку засновником банку є держава в особі Кабінету Міністрів України. Пунктами 51-52 статуту передбачено, що з метою провадження своєї діяльності Банк має право відповідно до законодавства відкривати на території України відокремлені підрозділи Банку: філії, відділення і представництва, реорганізовувати та ліквідовувати (закривати) їх, а також утворювати, реорганізовувати та ліквідовувати дочірні підприємства. Філії Банку мають право здійснювати представництво прав та охоронюваних законом інтересів Банку в судах загальної юрисдикції або третейських судах на підставі затвердженого Банком положення про філію з дотриманням внутрішніх нормативно-правових актів Банку. Відповідно до п. 4.1.3. положення про філію - Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», що затверджене постановою правління АТ «Ощадбанк» від 23.02.2021 № 101, управління має право від імені Банку вживати заходів для досудового врегулювання спору, подавати до судів загальної юрисдикції, господарського, адміністративного та третейських судів позови, відзиви на позовні заяви, інші процесуальні документи, користуватись правами сторони в судовому процесі, виконавчому провадженні, провадженні у справах про банкрутство, здійснювати процесуальні дії, передбачені чинним законодавством України. У Рівненському відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувають виконавчі провадження № 50525362, 49407956 та 50526849 з приводу примусового виконання вказаних вище судових рішень. Проте, існують обставини, через які рішення не виконуються, як то відсутність в боржників доходів та іншого майна, на яке можливо було б звернути стягнення та наявність зареєстрованого місця проживання у предметі іпотеки неповнолітніх осіб. В свою чергу ані позичальник, ані поручитель існуючу заборгованість добровільно не погашають. Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення Відповідачем грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат Банку від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсаційні (плати) від Позичальника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати Позивачу, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати Відповідачем неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином при солідарній поруці кредитор наділяться правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них боржника чи поручителя чи обох разом в якій частині і в якій послідовності пред`явити свої вимоги. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, належним чином. Враховуючи, що прострочена заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 491 від 02.10.2007 року, яка була стягнута рішеннями Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 2-1853/10 від 03.12.2010 року та Апеляційного суду Рівненської області від 18.11.2015 року, у справі № 570/980/15-ц є непогашеною, АТ «Ощадбанк» у силу вимог Закону, нарахував втрати від інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України. Грошовим зобов`язанням слід вважати будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, незалежно від правових підстав його виникнення, про що зазначив Верховний Суд України в постанові від 01.10.2014 по справі № 6-113цс14. Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 11 квітня 2018 року в справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), АТ «Ощадбанк» обґрунтовано вимагає стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання і трьох процентів річних, оскільки, це є відшкодуванням матеріальних витрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та компенсація (плата) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (постанова ВП ВС від 08.11.2019 р. у справі №127/15672/16-ц). З огляду на те, що за період з жовтня 2018 по жовтень 2021 (включно) розмір основного зобов`язання не був погашений/зменшений, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних за вказаний вище період, що передбачено ст. 625 ЦК України. 26.04.2017 року Верховним Судом України у справі №3-1522гс16 сформульована правова позиція, відповідно до якої внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто, таке прострочення є триваючим правопорушенням, відповідно, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Інфляційні втрати підлягають обрахуванню за період із жовтня 2018 року по жовтень 2021 року, з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та станом на 28.10.2021 року складають: -сума втрат від інфляції по простроченому основному боргу - 29 746,93 грн.; -сума втрат від інфляції по прострочених відсотках - 10 359,14 грн.; Разом з тим, 3% річних підлягають обрахуванню за період із жовтня 2018 року по жовтень 2021 року та станом на 28.10.2021 року складають: -3% річних по простроченому основному боргу - 13 533,68 грн.; -3% річних по прострочених відсотках - 4 713,00 грн. Загальна сума до стягнення станом на 28.10.2021 року згідно розрахунку заборгованості складає 58 352,74 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят дві гривні, 74 копійки). Зважаючи на наведене позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивач поніс судові витрати за подачу позовної заяви у сумі 2270 грн. (сплата судового збору). Тому ці витрати повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved