Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

В вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами позики. В обґрунтування позову та з врахуванням заяви про збільшення розміру заявлених позовних вимог позивач вказав, що 27.04.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 євро. З метою підтвердження факту укладення договору позики та підтвердження факту передання грошових коштів у позику 27.04.2021 року [PERSON] сформовано відповідну розписку. Згідно змісту розписки від 27.04.2021 року [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 01.08.2021 року. Крім того, 21.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав в позику в [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 євро та зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 21.10.2021 року. Також, 23.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав в позику в [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 євро та зобов`язався повернути вказані кошти у строк до 23.10.2021 року. На момент подання позовної заяви, заяви про збільшення розміру позовних вимог за відповідними договорами позики щодо повернення грошових коштів, належних [PERSON] відповідачем власного обов`язку не виконано. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики від 27.04.2021 року, 21.07.2021 рок, 23.08.2021 року в розмірі 10000 євро та судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2021 року, 21.07.2021 року, 23.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики, згідно яких останній отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 євро, 2000 євро, 5000 євро та зобов`язався повернути позику в строк відповідно до 01.08.2021 року, до 21.10.2021 року, до 23.10.2021 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується його письмовими розписками від 27.04.2021 року, 21.07.2021 року, 23.08.2021 року. Відповідач у встановлені в розписках строки коштів позивачу не повернув. Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договорами позики від 27 квітня 2021 року, 21 липня 2021 року, 23 серпня 2021 року в розмірі 10000 Євро. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3074,93 грн. (929,43 грн.+2145,50 грн.).

Outcome: approved