Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , у якому зазначила, що 25.03.2016 року між ними був зареєстрований шлюб Печерським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 378. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені близько трьох років тому, у зв`язку з непорозуміннями та суперечками. На даний час шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 13). Ухвалою суду від 10.01.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 18). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 19-20, 23-24), відзиву на позов не надав. Причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.03.2016 року Печерським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 378 (а.с. 5). Причиною припинення шлюбних стосунків є діаметрально протилежні погляди на шлюб. Підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли. Згідно п. 10 роз`яснень ППВС України № 378 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. За такого, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved