Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

У лютому 2020 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» (далі - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив виселити відповідача з житлової кімнати площею 12.5 кв. м. квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва» відомчий житловий фонд, а саме будинки за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] передано до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.12.2012 № 874 зазначені будинки закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району». Наразі встановлено факт незаконного використання кімнати площею 12,5 м у квартирі [ADDRESS] , а саме, проживання в ній без належних правових підстав громадянина [PERSON] . До передачі житлового будинку [ADDRESS] до комунальної власності міста Києва, між Дочірнім підприємством «ЄКОС» AT ХК «Київміськбуд» (колишній балансоутримувач буднику) та [PERSON] був укладений договір про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання прибудинкової території від 30.03.2012 № 61. За умовами зазначеного договору Дочірнє підприємство «ЄКОС» AT ХК «Київміськбуд» передало [PERSON] в користування житлове приміщення загальною площею 25 кв.м. Термін дії договору було встановлено з 01.01.2012 до 31.12.2012 без права його пролонгації. Позивачем з відповідачем не укладалися договори найму ( оренди майна) на вказане житлове приміщення, не видавався ордер. Відповідач добровільно виселитись з вказаного приміщення відмовляється, чим порушує права позивача як власника балансоутримувача, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 11.01.2021 року, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.09.2021 року, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала представник позивача. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2012 року між Дочірнім підприємством «ЄКОС» AT ХК «Київміськбуд» та [PERSON] укладений договір про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання прибудинкової території № 61. Відповідно до п. 1.1 Договору споживач відшкодовує постачальнику вартість комунальних послуг на утримання будинку та прибудинкової території за житлове приміщення, що передане споживачу у користування по [ADDRESS] загальною площею 25,0 кв.м. Згідно з п. 5.1 Договору, термін дії договору було встановлено з 01.01.2012 до 31.12.2012 без права його пролонгації. На виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва» відомчий житловий фонд, а саме будинки за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] передано до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.12.2012 № 874 зазначені будинки закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району». На підставі рішення Київської міської ради II сесії VII скликання №270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» перейменоване в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (Позивач) є балансоутримувачем в частині переданого йому майна комунальної власності м. Києва у Шевченківському районі та згідно своїх статутних положень відповідає за збереження та належне використання житлового фонду. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» з [PERSON] не укладались договори найму (оренди майна) на вказане житлове приміщення та ордер не видавався. Так, [PERSON] незаконно використовує кімнати площею 12,5 м у квартирі [ADDRESS] , а саме, проживає в ній без належних правових підстав. Відповідачу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» вручено попередження від 27 травня 2020 № 2747-юр з вимогою звільнити кімнату площею 12,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , у якій він незаконно, без належних правових підстав проживає. Проте, відповідачем вимоги попередження були проігноровані. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Згідно з ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника. Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Частиною першою статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає у житловій кімнаті площею 12,5 кв.м. квартири [ADDRESS] без відповідного ордера на вселення та договору найму житлового приміщення. За таких обставин, враховуючи, що єдиною підставою для вселення до приміщення є ордер, який відповідачу не видавався, вимога позивача про виселення відповідача без надання іншого житла є обґрунтованою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved