Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

21.01.2022 адвокат Горщар Б.А. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису № 4527, вчиненого 22 травня 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві позивачка [PERSON] та її представник просять позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4527, вчинений 22 травня 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Відповідач ТОВ "ФК Кредит Капітал" належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, старший державний виконавець Нетішинського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Патеруха Ірина Вікторівна належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом, пояснення на позов не подали. Дослідивши письмові докази, суд встановив. Виконавчим написом № 4527 від 22 травня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 02496-07/2019 від 31.07.2019 року, укладеним між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ, правонаступником всіх прав та обовязків якого за Договором відступлення права вимоги № ІКК-1 від 04.12.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", в розмірі 12065,00 гривень (а.с.9). Відповідач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" направило на адресу Нетішинського міського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за № 4527 від 22.05.2021 року про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 12065,00 грн; звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також накласти арешт на кошти боржника [PERSON] (12). 10 листопада 2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4527 від 22.05.2021 р старший державний виконавець Нетішинського міського відділу ДВС Патеруха І.В. відкрила виконавче провадження № 67451830 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованість в розмірі 12065,00 гривень (а.с.10). Окрім того, 10 листопада 2021 року старший державний виконавець Нетішинського міського відділу ДВС Патеруха І.В. винесла постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника [PERSON] яка становить 205,00грн (додається) та постанову про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору в розмірі 1206,50 гривень (додається). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно пункту 3, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92 при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідач не надав суду доказів про отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 02496-07/2019 від 31.07.2019 р та виписку з розрахункового рахунку позивачки, а також не надав доказів про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи надсилалось повідомлення позивачці про необхідність погашення заборгованості за кредитом; кредитний договір № 02496-07/2019 від 31.07.2019 р, який був підставою видачі виконавчого напису нотаріуса, не був посвідчений нотаріально, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172; не надав доказів про набуття прав вимоги до позивача за кредитним договором № № 02496-07/2019 від 31.07.2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ". Відповідно до ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення виконавчого напису № 4527 від 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з відсутністю клопотання сторін про скасування заходів забезпечення позову, суд знаходить за необхідне продовжити строк їх дії на дев`яносто днів з дня набрання рішенням законної сили . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved