Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (далі - відповідач), треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. ( далі - третя особа-1), приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. (далі - третя особа-2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що третя особа-1 вчинила виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 19442,70 гривень. На виконання вказаного виконавчого напису третя особа-2 відкрила виконавче провадження, про що винесла постанову. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки існував спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, були відсутні всі необхідні документи, зокрема оригінал кредитного договору, а також докази направлення та отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості. Крім того, позивач стверджує, що здійснював погашення кредиту, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір його заборгованості, зазначений у виконавчому написі, безспірним. Разом з тим нотаріус вчинив виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим порушив право позивача щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений третьою особою-1; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати; витребувати у третіх осіб документи, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис та сам виконавчий напис; справу розглядати без його участі. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано відповідача у разі невизнання ним позову, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Крім того, витребувано у третьої особи-1 належним чином завірені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у третьої особи-2 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяв чи клопотань із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та не подано відзиву на позовну заяву. Водночас третіми осбами не подано будь-яких пояснень щодо позову або відзиву. Станом на 10 лютого 2022 року закінчились строки для подання відзиву та відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини. 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. (третя особа-1) вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4020, яким запропоновано стягнути на користь відповідача заборгованість, що виникла за кредитним договором № 630953477 від 24 липня 2018 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» за вказаним договором є відповідач на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року. Загальна сума заборгованості становить 16520,64 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 700,00 гривень. 31 травня 2021 року третьою особою-2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65621939 щодо примусового виконання виконавчого напису виданого третьою особою-1 від 24 березня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4020. Цього ж дня третьою особою-2 винесено інші постанови у виконавчому провадженні № 65621939, а саме про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 гривень, про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1722,06 гривень, про арешт майна боржника. Крім того, 11 серпня 2021 року третьою особою-2 винесено постанову у виконавчому провадженні № 65621939 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Водночас 16 грудня 2021 року третя особа-2 винесла постанову у виконавчому провадженні № 65621939 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року у справі № 709/1364/21, до розгляду питання по суті. За загальним правилом визначеним у ст.ст. 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, п. 2 наведеної Постанови Кабінету Міністрів України доповнено Перелік, а саме після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п. 2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Таким чином, на момент вчинення третьою особою-1 оскаржуваного виконавчого напису (24 березня 2021 року), кредитні договори, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку, оскільки постанова Кабінету Міністрів України про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною, судовим рішенням, яке набрало законної сили. А відтак, з врахуванням приписів ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Слід також зазначити, що п. 1 Переліку стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Таким чином, оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак позов підлягає до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень та 454,00 гривень за подачу заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved