Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона проживає і є власником квартири [ADDRESS] . 23.05.2021 року позивач, повернувшись до дому, застала своє житло в жахливому стані, все помешкання було затоплене каналізаційними стічними водами. Даний факт було зафіксовано Актом про залиття від 24.05.2021р. Оскільки внаслідок залиття квартири, позивачу було спричинено майнову шкоду, то для обрахунку цієї шкоди, на звернення позивача було виготовлено висновок експертного дослідження і визначено розмір майнової шкоди в сумі 56577,60 грн., вартість робіт експерта становить 10000 грн. Позивач зазначає, що затоплення квартири відбулося з вини посадових працівників КП «Узинводоканал». Також, позивач зазначає, що затопленням квартири та нанесенням майнової шкоди, [PERSON] було, також, завдано і немайнові збитки, які вона оцінює в 50 000 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача зазначену майнову і моральну шкоду та відшкодувати понесені судові витрати по справі. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, надав відзив на позов та вказав, що позивач ніяким чином не доводить, що спричинена шкода внаслідок затоплення її квартири була наслідком дій відповідача. Позивач надає докази спричиненої їй шкоди, визначила ціну шкоди, але не надала доказів, що залиття її квартири відбулося з вини саме відповідача, а тому КП «Узинводоканал» зазначає, що не повинен відповідати за наявну шкоду. В підтвердження зазначеного відповідачем направлено суду Висновок будівельно-технічної експертизи №280/11.21 від 22.11.2021р. та представник відповідача пояснив, що засмічення ділянки трубопроводу призвело до зменшення перерізу або взагалі до повного перекриття потоку рідині, внаслідок чого трубопровід заповнюється стічними водами до найближчої відкритої точки та виходять із системи назовні. У внутрішній системах такою точкою є найближчий санітарно-технічний прилад, у зовнішніх системах - найближчий колодязь. Причиною залиття квартири позивача являється засмічення ділянки внутрішньої каналізаційної мережі - системи трубопроводів і пристроїв у межах стін будинку, а тому, за таких обставин вина відповідача відсутня. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. 24.09.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження (а.с.56). 19.10.2021 року відповідач направив відзив на позов (а.с.62-63). 19.10.2021 року третя особа по справі направила письмово викладені пояснення по даній справі (а.с.68-69). 24.11.20221 року відповідач подав Висновок будівельно-технічної експертизи (а.с.72). ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.37-40,41). Встановлено, що 23.05.2021 року квартира позивача була затоплена каналізаційними стоками по всій площі помешкання. Наведене підтверджено Актом про залиття від 24.05.2021р., який було складено та підписано комісією в складі головного інженера з технічного нагляду, слюсаря сантехніка та представників організації, що обслуговує внутрішньо-будинкові системи (а.с.43). Встановлено, що 24.05.2021 року, також, було складено комісією відповідача Акт обстеження квартири [ADDRESS] . Перед обстеженням було перевірено колодязь К-1 та приймальне відділення насосної станції. Колодязь К-1 працював в штатному режимі. Приймальне відділення насосної станції заповнене на 2/3 частини від об`єму. В квартирі позивача було виявлено сліди затоплення стоками через санвузли в кухні, коридорі, санвузлі. Власник квартири не повністю погодилася з даним актом про що зробила письмове зауваження в Акті (а.с.44). Встановлено, що позивач з приводу спричинення їй шкоди даним затопленням зверталася до Узинського міського голови та отримала роз`яснення (а.с.45,46-47). Встановлено, що за заявою позивача було проведено будівельно-технічне дослідження та складено Висновок експерта № 21220 від 09.06.2021р, яким надано відповідь на питання про вартість ремонтно-відновлювальних робіт для усунення недоліків залиття квартири [ADDRESS] (а.с.10-28). Згідно вказаного висновку визначено вартість витрат необхідних для усунення наслідків залиття квартири, в сумі 56 577,60 грн. Відповідачем було надано суду Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №280/11.21 від 22.11.2021р., з якого слідує, що ймовірною причиною залиття квартири [ADDRESS] являється засмічення ділянки внутрішньої каналізаційної мережі - системи трубопроводів і пристроїв у межах зовнішнього контуру стін будинку, і обмеженої випусками до першого оглядового колодязя (73-82). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Представники третьої особи позов не визнали. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши матеріали справи, відеозапис, наданий позивачем, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (майна), а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім майнової шкоди, позивач просила суд стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 50000грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому вказані збитки /витрати/ мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, у справах про відшкодування матеріальної і моральної шкоди позивач має довести факт заподіяння цієї шкоди, її розмір, протиправність поведінки її заподіювача, а також причинний зв`язок між цією поведінкою та шкодою, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, а відсутність хоча б однієї із цих умов є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди. Аналізуючи подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що дії відповідача не мають всіх ознак цивільно-правового правопорушення. Представник відповідача, заперечуючи позов, суду пояснив, що КП «Узинводоканал» не обслуговує та не відповідає за внутрішньобудинкові каналізаційні мережі. 23.05.2021 року на прохання працівника УЖКГ м. Узин та повідомлення мешканців першого поверху будинку [ADDRESS] , працівниками відповідача були проведені роботи по промивці зовнішньої каналізаційної мережі та відкачані стоки з насосної станції, тобто в іншій квартирі на першому поверсі даного будинку було зафіксовано непрохідність каналізаційної мережі, але працівники відповідача не проводили жодних дій та робіт з внутрішньобудинковою каналізаційною мережею, що і вбачається з наданого позивачем відео. Суду не доведено, що відповідач є заподіювачем шкоди, а тому відсутні підстави покласти на КП «Узинводоканал» обов`язок з її відшкодування. При цьому, суд враховує наданий Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №280/11.21 від 22.11.2021р. Зокрема, експерт звернув увагу, що згідно наданих актів комунальних підприємств «ВУЖКГ-1 та КП УМР «Узинводоканал» було підтверджено затоплення каналізаційними стоками квартири позивача, але не було вказано можливу причину яка спричинила аварійну ситуацію. До аварії могли призвести посторонні предмети в каналізаційній трубі, вкинуті мешканцями даного будинку, недбале ставлення до водовідведення в будинку. Експертом встановлено, що в будинку [ADDRESS] , каналізаційна мережа виконана наступним чином: внутрішня каналізація, обмежена випуском мережі внутрішньої каналізації, що прокладається через зовнішню стіну будинку до першого колодязя вуличної мережі каналізації - самоплинна ділянка вуличної мережі каналізації, до насосної станції - напірна ділянка каналізаційної системи, від насосної станції.Верх оглядового каналізаційного колодязя знаходиться нижче рівня першого поверху будинку. За результатами дослідження документів, проведеного обстеження та з урахуванням положень Методики «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками» /державна реєстрація 05.06.2009р. реєстраційний код 10.10.03./, експерт прийшов до висновку, що ймовірною причиною залиття квартири [ADDRESS] являється засмічення ділянки внутрішньої каналізаційної мережі - системи трубопроводів і пристроїв у межах зовнішнього контуру стін будинку, і обмеженої випусками до першого оглядового колодязя. Позивачем не було в належний спосіб спростовано висновків, наданої відповідачем експертизи, а наданий позивачем [PERSON] висновок експерта № 21220 від 09.06.2021 року має, лише, визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок затоплення квартири, але, взагалі, не містить дослідження питання щодо причини залиття квартири та визначення винуватця і заподіювача шкоди. Тобто, є недоведеним причинно-наслідковий зв`язок дій відповідача із спричиненням позивачу збитків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають до задоволення вимоги по відшкодуванню судових витрат. На підставі ст.ст.22,23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.12,81,141, 258,259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed