Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 50000 гривень страхового відшкодування за договором добровільного страхування. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» було укладено Договір(поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №PLS0NS-167D146X (надалі Договір). Відповідно до п.4.1 Договору, предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Пунктом 4.2.Договору визначено, що з умовами настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі ти виконувати інші умови договору і Правил страхування. Також, п.4.5 Договору передбачено, що Страховим агентом за цим договором є ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору доручення на виконання страхових агентських послуг №3 від 02.08.2004 року. Страхова сума за договором становить 50000 гривень. Відповідно до п.п.6.1.1, у разі смерті застрахованої особи розмір виплати становить 100% від страхової суми. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №61 від 12.02.2019 року, виданого Полтавським обласним патологоанатомічним бюро, померла [PERSON] у стаціонарі Полтавської обласної клінічної лікарні, причина смерті - гострий панкреатит. Відповідно до листа приватного нотаріуса Новосанжарського нотаріального округу Охрей М.А. від 14.08.2019 року після померлої [INFO] [PERSON] 25.03.2019 року заведена спадкова справа №7/2019 на підставі заяви дочки [PERSON] . Заяви від інших осіб про прийняття, відмову від спадщини до нотаріуса не надходили. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] . У зв`язку зі страховим випадком, що стався 11.02.2019 року [PERSON] звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем листом було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що подія кваліфікується як смерть внаслідок захворювання і не входить до переліку пошкоджень, зазначених у п.6.1 Договору страхування та Додатку №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування. Відповідно до п.45 Таблиці №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», панкреатит віднесено до ушкоджень за які виплачується страхове відшкодування. Таким чином, смерть [PERSON] є страховим випадком, оскільки наступила внаслідок випадкової, раптової, непередбачуваної, незалежної від волі особи події. Оскільки смерть [PERSON] є страховою подією, то страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування у розмірі 50000 гривень. Так як страхові виплати (страхове відшкодування) в силу закону спадкуються на загальних підставах, позивачу як спадкоємцю померлою [PERSON] належить право висувати вимогу про отримання страхового відшкодування. Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначив, що для здійснення страхової виплати ушкодження здоров`я повинно настати саме внаслідок нещасного випадку. Таке захворювання, як гостра пневмонія, не є нещасним випадком саме в розумінні Договору страхування. Згідно п. 6.2. такого Договору нещасним випадком слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом) поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) застрахованої особи або її смерть. Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб. Оскільки ж встановлені застрахованій особі захворювання виключають їх травматичне настання (настання нещасного випадку за умовами договору), а анамнез захворювання не містить вище перелічених обставин, та не містить посилання (підтвердження) отримання харчового отруєння застрахованою особою, то ця подія не є страховим випадком у розумінні договору, відтак підстави для виплати страхового відшкодування, як і для задоволення позову, відсутні (а.с.57-61). Ухвалою суду від 14.12.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник до суду не з`явилися, надали заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позов задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, у відзиві просив про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.08.2016 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» було укладено Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №PLS0NS-167D146X (а.с.31). Застрахованою особою за договором є [PERSON] , страхова сума складає 50000,00 грн. Згідно пункту 4 Договору, його предметом є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування. Страховою сумою визначено розмір - 50000,00 грн. Згідно пункту 6.2 Договору, нещасним випадком за цим договором страхування слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, Спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми саден, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Пунктом 7 Договору передбачено, що цей Договір діє 12 місяців з 18.08.2016 року по 17.08.2017 року включно (але не більш ніж оплачуваний період). При цьому Договір страхування набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати місячного страхового платежу на поточний рахунок Страховика. Термін закінчення останнього оплаченого періоду страхування відповідає терміну закінчення Договору страхування. Цей Договір страхування лонгується на такий самий строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників Договору страхування не заявить про бажання його припинити. Вказаний Договір укладено із застосуванням Майданчика цивільно-правових договорів на підставі публічної оферти Страховика та усної заяви (акцепту) Страхувальника. Договір підписано із використанням електронного підпису шляхом введення Страхувальником у програмні комплекси Майданчика ОТР-пароля, надісланого на мобільний телефон Страхувальника Провайдером. Страхувальник ознайомлений з Правилами страхування та умовами страхування. Умови страхування є невід`ємною частиною цього Договору страхування. Підписанням цього Договору Страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ознайомлений; згоду застрахованих осіб на страхування отримав. В п. 6.1. публічного договору оферти ТДВ «СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків зазначено про те, що страховим випадком згідно цього Договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо) (а.с.63-68). Нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, Спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми саден, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті Застрахованої особи: утеплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб. Розмір належної страхової виплати в залежності від виду ушкодження конкретизовано таблицею № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат про страховим випадкам», яка є додатком до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ (а.с.101-127). 20.02.2019 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» надійшло повідомлення про те, що [INFO] застрахована особа у стаціонарі Полтавської обласної клінічної лікарні померла. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №61 від 12.02.2019 року, виданого Полтавським обласним патологоанатомічним бюро, причина смерті [PERSON] - гострий панкреатит (а.с.39). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. В силу ст. 4 Закону предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Статтею 8 Закону передбачено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; 7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю. Частиною 1 ст. 26 Закону передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Суд вважає, що посилання позивача на той факт, що діагноз «гострий панкреатит», який встановлений лікарем, є страховим випадком, є помилковим, оскільки в розумінні ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п. 6.1 Договору №PLS0NS-167D146X страховими випадками, згідно зазначеного договору страхування і Правил страхування, є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Тобто, для настання обов`язку страхової компанії здійснити виплату страхового відшкодування, повинен настати нещасний випадок протягом дії договору, наслідком якого стало би ушкодження застрахованої особи. Окрім того, п. 6.2. Договору страхування передбачено, що захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що захворювання позивача не підпадає до нещасного випадку, а є раптовим захворюванням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed