Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію, обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] , але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 07.08.2017 р. по 01.01.2019 року на суму 7470,00 грн. Позивач посилаючись на ці обставини, просить суд стягнути з відповідача, на користь позивача борг за спожиту електричну енергію в розмірі 7470,00 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в межах строку позовної давності . Щодо строків позовної давності представником позивача надано заяву в якій зазначено, що відповідно до п. 4.24. ПРРЕЕ, у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У розрахунку заборгованості , який додано до позовної заяви оплати які було зроблено споживачем у 2019 році (3000 грн. 00 коп. - 06.02.2019 року та 1000 грн. 00 коп. - 06.032019 року) не відображено оскільки вони зараховані як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Представник позивача в заяві зазначає , що оскільки останню сплату за спожиту електричну енергію відповідачем зроблено 06.03.2019 року у розмірі 1000 грн. 00 коп, перебіг строку позовної давності припинився (а.с. 29). У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у договірних відносинах і відносини між ними регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999р. (зі змінами) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії , які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Договір про користування електричною енергією є публічним договором та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. За адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 07.08.2017 р. по 01.01.2019 р. відповідачем було спожито 5206 кВт/г вартістю 7470,00 грн., за вищевказаний період споживачем сплачено 0,00 грн. заборгованість за вказаний період , станом на 01.01.2019 року складає 7470,00 грн.( а.с. 4). Вартість спожитої Відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, що діяли на час нарахування. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Разом з цим, відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності. Згідно з положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Письмового договору про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалось, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати загальний трирічний строк позовної давності. Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно з ч. 5 цієї норми за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов`язаннях між сторонами у справі передбачено, що позивач надає послуги, а відповідач має оплачувати їх щомісячними платежами, причому здійснювати оплату за попередній місяць у наступному. Згідно з ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З розрахунку, який не оспорював відповідач, вбачається, що останню сплату за спожиту електричну енергію відповідачем зроблено 06.03.2019 року у розмірі 1000,00 грн.(а.с. 6) , тому перебіг строку позовної давності переривається. В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved