Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

01 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Бабенка Ю.С. на адресу суду надійшла заява про винесення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат. Представник позивача адвокат Бабенко Ю.С. зазначає, що 18 січня 2022 року Любарським районним судом Житомирської області винесено рішення суду по справі №282/1332/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, яким позов задоволено частково. Однак, судом не вирішено питання щодо судових витрат. У позові позивачкою зазначено прохання стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Зокрема, між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Мітракс» укладено договір про надання правничої допомоги від 16 серпня 2021 року. Витрати позивачки, пов`язані з розглядом справи, складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. 11 лютого 2022 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому він заперечує проти стягнення даних витрат. Вважає їх завищеними, необґрунтованими та такими, що не відповідають тяжкості справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Від нього надійшла заява про проведення засідання за його відсутності. Заперечує проти задоволення заяви позивача. Неявка учасників справи у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши заяву представника позивача адвоката Бабенка Ю.С., матеріали цивільної справи № 282/1332/21, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 18 січня 2022 року по справі № 282/1332/21 позов задоволено частково, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 20 жовтня 2021 року.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 20 жовтня 2021 року.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 20 жовтня 2021 року.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до припинення навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Стягнення розпочати з 20 жовтня 2021 року. Питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу рішенням суду не вирішено у зв`язку з тим, що позивач у позовній заяві вказала, що протягом п`яти днів до суду буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення з метою стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 16 серпня 2021 між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «МІТРАКС» укладено договір про надання юридичних послуг. На підтвердження понесених позивачем витрат за отримані юридичні послуги (позов про стягнення аліментів і додаткових витрат), до матеріалів справи долучено квитанцію № 37 від 08.09.2021, згідно якої [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «МІТРАКС» грошові кошти в сумі 8000 грн.; дублікат квитанції № 0.0.2378348654.1 від 14.12.2021, згідно якої [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «МІТРАКС» грошові кошти в сумі 5000 грн., призначення: юридичні послуги (відповідь на відзив по справі по аліментах); дублікат квитанції №0.0.2378369838.1 від 14.12.2021, згідно якої [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «МІТРАКС» грошові кошти в сумі 1500 грн., призначення: юридичні послуги (клопотання про відеоконференцію по справі про стягнення аліментів); дублікат квитанції №0.0.2378376567.1 від 14.12.2021, згідно якої [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «МІТРАКС» грошові кошти в сумі 500 грн., призначення: юридичні послуги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що до позовної заяви позивачем в обгрунтування сум, які вона просить стягнути за отримані юридичні послуги додано квитанції на оплату відповідних юридичних послуг на суму 8000 грн., 5000 грн., 1500 грн., 500 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, враховуючи подане відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, суд вважає за необхідне зменшити суму витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на суму 1500 грн. за написання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокатом Бабенком Ю.С., так як у судові засідання в режимі відеоконференції адвокат Бабенко Ю.С. не з`явився та не приймав участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги норму ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява представника позивача адвоката Бабенка Ю.С. в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу підлягає до часткового задоволення. Щодо посилання відповідача на ту обставину, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі подана більш ніж через п`ять днів з дня ухвалення судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Рішення по цивільній справі № 282/1332/21 ухвалено судом 18 січня 2022 року, відтак п`ятиденний строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення закінчувався 23 січня 2022 року, однак 23 січня 2022 року припадало на неділю, що є вихідним днем, а відтак останнім днем строку був наступний робочий день, в даному випадку це 24 січня 2022 року, саме у цей день була подана відповідна заява, що підтверджується рекомендованим повідомленням №0214101317110. Відтак, строки подачі даної заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем дотримано.

Outcome: partial