Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенсього районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути на свою користь суму боргу в розмірі 11000,00 грн., пеню в розмірі 7128,59 грн., 3% річних в розмірі 962,00 грн. та інфляційні витрати в розмірі 2128,50 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.09.2018 року позивач звернувся до відповідача з приводу виконання робіт з ремонту станка, який знаходиться на СТО за адресою: [ADDRESS] . Сторони погодили вартість ремонту в розмірі 22000,00 грн. та останню дату проведення ремонтних робіт 04.12.2018 року. 04.09.2018 року позивач сплатив відповідачу 11000,00 грн. в якості авансового внеску за ремонтні роботи, про що між сторонами була складена розписка. Станом на час подання позову обумовлені роботи з ремонту станка не проведені, авансові кошти позивачу не повернуті. Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення сплачених коштів, проте жодної відповіді не отримав. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачену йому суму авансового внеску в розмірі 11000,00 грн., а також пеню в розмірі 7128,59 грн., 3% річних в розмірі 962,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2128,50 грн. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Згідно з вимогами ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2018 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в якості авансового внеску за ремонтні роботи токарного станка суму в розмірі 11000,00 грн. Станом на час звернення позивача з позовом до суду, токарний станок не відремонтовано, сума авансового внеску не повернута. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 11000,00 грн. суми авансового внеску, сплаченого ним за ремонт токарного станка. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правовою природою укладений між сторонами в формі розписки договір є договором підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. В укладеному між сторонами договорі у формі розписки від 04.09.2018 року визначена вартість робіт з ремонту токарного станка в розмірі 22000,00 грн. Також, із вказаної розписки вбачається, що [PERSON] отримав 11000,00 грн. в якості авансового внеску за вищевказані ремонтні роботи. Позивач вказує, що відповідачем роботи з ремонту токарного станка мали бути проведені до 04.12.2018 року, проте, відповідач, в порушення умов договору, роботи з ремонту токарного станка не виконав, грошові кошти в розмірі 11000,00 грн. сплачені позивачем відповідачу в якості авансового внеску не повернув. 29.03.2019 року позивачем на адресу відповідача була направлена досудова претензія про повернення авансового платежу, у зв`язку із невиконанням визначених договором робіт, яка 02.05.2019 року повернулась на адресу позивача з відміткою поштової установи про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, судом встановлено, що послуги з ремонту токарного станка не виконані, авансовий платіж не повернутий. Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, суд стягує з відповідача на користь позивача 11000,00 грн. сплачених позивачем в якості авансового внеску відповідачу. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свої договірних зобов`язань, позивачем були нараховані до стягнення з відповідача пеня в розмірі 7128,59 грн., 3% річних в розмірі 962,00 грн. та інфляційні витрати в розмірі 2128,50 грн. Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 7128,59 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зважаючи на вищевикладене, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 7128,59 грн., тому суд приходить до висновку щодо її задоволення. Щодо стягнення 3% річних у розмірі 1528,30 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10939,91 грн., суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги, що відповідачем послуги не виконані, авансовий платіж не повернутий, вимога про стягнення 3% річних в сумі 962,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 2128,50 грн. заявлені позивачем, підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно дост. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved