Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

23.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 15533 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», код ЄДРПОУ 38569246, заборгованості за кредитним договором №245501680 від 03.11.2017 року за період з 16.05.2018 року по 30.03.2021 року суму у розмірі 5410,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2065,63 грн. - заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами та комісією, 50,00 грн. - плату за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7525,63 грн. Виконавчий напис приватного нотаріуса позивач вважає таким, що не підлягає виконанню оскільки нотаріусом було порушено процедуру його вчинення. А саме, виконавчий напис вчинений поза межами трирічного строку; сума стягнення є спірною, кредитний договір не є нотаріально посвідченим. Так, зокрема нотаріусом було застосовано вимоги постанови КМУ від 29.06.99 №1172 зі змінами згідно постанови КМУ від 26.11.2014 №662, які постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/200284/14 було визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Таким чином, на час вчинення виконавчого напису, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку не містив відповідного розділу, який регламентує порядок стягнення заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому, нотаріус був позбавлений права вчиняти спірний виконавчий напис. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог згідно якої просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] до нього відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 ЦПК України (а. с. 63). Крім того заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с. 55-56). Треті особи - треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, пояснень щодо позову не подали. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 30.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 15533 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», код ЄДРПОУ 38569246, заборгованості за кредитним договором №245501680 від 03.11.2017 року за період з 16.05.2018 року по 30.03.2021 року суму у розмірі 5410,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2065,63 грн. - заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами та комісією, 50,00 грн. - плату за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7525,63 грн. (а.с. 11). Постановою старшого державного виконавця Богунського відділу ДВС у місті Житомирі від 30.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65934483 щодо виконання виконавчого напису № 15533, що вчинений 30.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (а.с. 17-18). Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, строків звернення щодо вчинення виконавчого напису, що кредитний договір не є нотаріально посвідченим, а відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вказані обставини не спростовуються і відповідачем. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса`зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, кредитний договір №3394381 від 08.01.2021 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за кредитним договором. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 гл. 16 розд. II Порядку річний строк для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника. Отже, право вимоги у стягувача виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк. Не дивлячись на викладене, відповідачем не надано суду доказів того, що [PERSON] порушив договір та не виконав його зобов`язання. Так, відповідачем не надано суду ні самого кредитного договору за допомогою якого можна було б встановити строк кредитування [PERSON] , ні підтверджень того, що останній отримував письмову вимогу про повернення коштів, що є необхідним для встановлення строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто: 1) чи існувала заборгованість узагалі; 2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; 3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність достатніх доказів для спростування доводів позивача, за відсутності доказів які б підтверджували факт отримання позивачем письмової вимоги щодо повернення коштів від відповідача, враховуючи визнання позову відповідачем, з урахуванням вимог ст. 206 ЦПК України, суд вважає вимогу про скасування виконавчого напису нотаріуса такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 та ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за пред`явлення позовної заяви та за пред`явлення заяви про забезпечення позову. Витрати на професійну правничу допомогу, підтверджуються квитанцією № Р5КЕ-9244-САНТ-С2А7 від 15.07.2021 року (а.с. 10) На підставі викладеного та

Outcome: approved