Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суд з позовом провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що за виконавчим написом №89184 від 12 червня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, стягнуто заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» в розмірі 35431,25грн. З вказаним виконавчим написом позивачка категорично не згодена, оскільки виконавчий напис не відповідає фактичній дійсності, та не ґрунтується на законі, просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.09.2021, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.12.2021, витребувано у Приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Олени Василівни належним чином посвідчену копію нотаріальної справи, заведеної за наслідками поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» про вчинення виконавчого напису нотаріуса, в межах якої було вчинено виконавчий напис нотаріуса від 12.06.2021 за реєстровим №89184. Однак, Приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною проігноровано Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06.12.2021, документів на підставі яких був зроблений виконавчий напис суду не надано. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» в судові засідання свого представника не направляли, про день, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток. Будь-яких заяв або відзиву на позовну заяву суду не направляли. Третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, в судове засідання не з`явилась, про день, місце та час судових засідань повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток, у встановлений законом строк до суду не подано заяв, пояснень або заперечень на позовну заяву. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович в судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача та третіх особі, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши позивача, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 12.06.2021 Приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №89184 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» в розмірі 35431,25грн. Судом установлено, що по вищезазначеному виконавчому напису №89184 від 12.06.2021, приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем відкрито виконавче провадження № 66594196. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно із п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. передбачений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п. 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відсутні докази направлення позивачу [PERSON] листа - вимоги, тобто нотаріусом не додержано належних вимог для вчинення виконавчого напису. Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачем, для вчинення виконавчого напису надавалися документи, що підтверджують безспірність вимог, які були надані для вчинення вище зазначеного виконавчого напису. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Суду не надано доказів, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу ТОВ «Дорі Фінанс» було надано документи первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунки заборгованості (зведені облікові документи вчинені на підставі первинної бухгалтерської документації яка міститься на машинних носіях в електронних база Банку), які містять всі реквізити, що передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та відсотки, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Письмове повідомлення у відповідності до ч. 4 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріусом боржнику не надсилалося, та якими самими документами нотаріус при вчинення виконавчого напису користувався, оскільки таких документів позивач ні від нотаріуса, ні від банку/товариства не отримував, що унеможливило надання заперечень стосовно визначення основної заборгованості за кредитним договором, простроченої суми по відсотках та штрафу в прострочення платежу, які вказуються у виконавчому написі нотаріуса. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначені у виконавчому написі суми боргу не є безспірними, відмова у задоволенні позову призведе до порушення прав [PERSON] на оспорювання суми боргу у судовому порядку, оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки суд позовні вимоги задовольнив, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 908,00грн.

Outcome: approved