Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] .. Померлій на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІV-ІФ №020328, виданого 06.04.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 682, належали земельні ділянки № [NUMBER] площею 0, 308 га та земельна ділянка № [NUMBER] площею 0, 134 га, загальною площею 0,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської ради. Внаслідок її смерті спадкоємцем за заповітом стала позивачка. В зв`язку із тим, що оригінал державного акту на землю був втрачений, постановою державного нотаріуса було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] , останній на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ІV-ІФ №020328, виданого 06.04.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 682, належали земельні ділянки № [NUMBER] площею 0, 308 га та земельна ділянка № [NUMBER] площею 0, 134 га, загальною площею 0,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської ради. З довідки від 22.11.2021 р. №2042/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала в с.Джурів, Снятинського району, Івано-Франківської області спадкоємцем за заповітом на все майно є [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса І Снятинської районної державної нотаріальної контори від 22.11.2021 р. №2043/02-31 відмовлено [PERSON] , жительці [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,44 га., що розташовані на території Джурівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Оскільки спадкодавець не надала оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадані земельні ділянки. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом слідує, що 29.09.2012 р. [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки площею 0, 308 га (кадастровий номер 2625281800:06:001:0484) та площею 0, 134 га (кадастровий номер (2625281800:05:001:0815), загальною площею 0,44 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані Івано-Франківська область, Коломийський район, Снятинська міська рада за межами населеного пункту с. Джурів, належали [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 06.04.2001 р. Серія ІV-ІФ №020328, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №682, у порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved