Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

18.02.2021 [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Чорноморської міської ради, про визначення місця проживання дитини (т.1 а..с.2-5). Ухвалою судді від 24.02.2021 позовна заява направлена за територіальною підсудністю до Ананьївського районного суду Одеської області (т.1 а.с.64). 29.03.2021 [PERSON] подала апеляцію на вказану ухвалу (т.1 а.с.67-68). Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 30.03.2021 апеляційна скарга залишена без руху (т.1 а.с.73). Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 18.06.2021 апеляційна скарга [PERSON] повернута скаржнику (т.1 а.с.230). Розпорядженням в.о.голови Ананьївського районного суду Одеської області від 05.08.2021 матеріали цивільної справи передані до Балтського районного суду (т.1 а.с.237). Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 16.08.2021 позовна заява залишена без руху (т.1 а.с.240). Ухвалою судді від 30.08.2021 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.243-244). 20.09.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-3). Ухвалою судді від 21.09.2021 відзив залишений без руху (т.2 а.с.150-151). 27.09.2021 від відповідача надійшов відзив з виправленими недоліками (т.2 а.с.163-167). 28.10.2021 від позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову (т.2 а.с.184-185). 28.10.2021 від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої заявлено вимоги про відібрання малолітньої дитини в батька і повернення дитини за попереднім місцем проживання до матері, визначення місця проживання дитини з матір`ю, а також заявлене клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, виключення з кола учасників справи служби у справах дітей Чорнорморської міської ради Одеської області та зобов`язання органу опіки та піклування Ананьївської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору (т.2 а.с.190-193). Ухвалою Балтського районного суду від 28.10.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, заборонено змінювати місце перебування дитини [PERSON] за адресою Одеська область м.Ананьїв, 4-та дільниця до вступу в законну силу рішення суду у справі, визначено тимчасовий порядок побачення дитини з матір`ю до набрання законної сили рішенням суду (т.2 а.с.197-199). Ухвалою суду від 28.10.2021 до участі у справі в якості третьої особи залучений орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, виключена з учасників справи третя особа служба у справах дітей Чорноморської міської ради, витребуваний від органу опіки та піклування Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області висновок щодо розв`язання спору стосовно місця проживання малолітнього [PERSON] (т.2 а.с.202-204). 01.11.2021 відповідач [PERSON] подав заяву про відвід судді Ільніцькій О.М. (т.2 а.с.221). Ухвалою суду від 02.11.2021 заява передана до канцелярії суду для визначення судді для розгляду заяви про відвід (т.2 а.с.222-223). Ухвалою судді Балтського районного суду Тітової Т.П. від 03.11.2021 в задоволенні заявленого відводу судді відмовлено (т.2 а.с.225). 10.11.2021 до Одеського апеляційного суду надіслані матеріали за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу суду від 28.10.2021 про забезпечення позову (т.2 а.с.239). На час ухвалення рішення відомостей про результати розгляду апеляції немає. 12.11.2021 до суду надійшли пояснення третьої особи органу опіки та піклування Ананьївської міської ради та висновок органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про розв`язання спору стосовно місця проживання малолітнього [PERSON] (т.3 а.с.1-8). 15.11.2021 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (т.3 а.16). 17.11.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про відвід судді Ільніцькій О.М. (т.3 а.с.31). Ухвалою суду від 17.11.2021 заява про відвід залишена без розгляду (т.3 а.с.34-35). Ухвалою суду від 04.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (т.3 а.с.87). Ухвалою суду від 04.01.2022 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (т.3 а.с.88). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Латій О.В. підтримали позов та пояснили, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю, батько спілкувався з ним, періодично за згодою матері брав його до себе. Але 24 грудня 2020 року відповідач забрав дитину і до теперішнього часу не повертає, переховує його від матері, змінив місце проживання, про місце перебування дитини позивачеві не повідомляє, не дивлячись на її неодноразові спроби встановити місцезнаходження дитини, зокрема намагання спілкуватися по телефону та засобами електронного зв`язку з відповідачем, звернення до правоохоронних органів. Такі дії відповідача унеможливлюють її спілкування з п`ятирічною дитиною, вона протягом тривалого часу позбавлена інформації про стан здоров`я та розвитку дитини. Тому вона просить у відповідності до ст..162 СК України постановити рішення про відібрання малолітнього сина в батька та повернення його за попереднім місцем проживання з матір`ю, допустити в цій частині негайне виконання рішення.. Крім того така поведінка відповідача свідчить про невизнання відповідачем її права на проживання дитини разом з нею, отже наявності спору про місце проживання малолітньої дитини. Враховуючи, що вона має можливість забезпечити нормальні умови проживання та виховання дитини, має місце роботи, дохід, проживає разом із старшими дітьми в орендованій квартирі, отже проживання дитини з нею відповідатиме інтересам дитини. Тому вона просить визначити місце проживання сина разом з нею. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Так за клопотаннями відповідача були постановлені ухвали про його участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів: ухвала від 24.09.2021 про участь в судовому засіданні 28.09.2021 (т.2 а.с.158-159), 29.09.2021 про участь в судовому засіданні 28.10.2021 (т.2 а.с.179-180), а також ухвалою від 28.10.2021 було постановлено всі судові засідання у даній справі проводити в режимі відеоконференції (т.2 а.с.211-212). Однак в підготовче судове засідання, призначене на 16.11.2021 о 15.00 год., відповідач вчасно не з`явився, перебував у статусі «офлайн», зв`язок з його абонентським номером, вказаним в сервісі «EasyCon», був відсутній ( т.3 а.с.19-23). Також він не з`явився в підготовчі судові засідання, призначені на 17.11.2021, 15.12.2021, 29.12.2021, 04.01.2022, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання (т.3 а..с.27, 39, 64, 83). В судове засідання, призначене на 10.01.2022, відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Від представника відповідача адвоката Мельника В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання через його зайнятість в іншому процесі. (т.3 а.с.94). Вказане клопотання судом було задоволене, судове засідання відкладене на 12.01.2022. Судове засідання, призначене на 12.01.2022, відкладене за клопотанням представника відповідача адвоката Мельника В.В. через неотримання ним завчасно виклику до суду (т.3 а.с.101). Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки не повідомив. В судове засідання, призначене на 01.02.2022, відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, від представника відповідача адвоката Мельника В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю в інших судових засіданнях (т.3 а.с.157), яке було задоволене. В судове засідання, призначене на 09.02.2022, відповідач та його представник не з`явилися, відповідач подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що він дізнався про дату судового засідання тільки 07.02.2022 та не мав змоги вчасно подати клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.3 а.с.168). Враховуючи, що судові повістки відповідачеві та його представникові доставлені 01.02.2022 (т.3 а..с.163, 165), а також, що згідно ухвали суду від 28.10.2021 відповідач мав змогу приймати участь в режимі відеоконференції в усіх судових засіданнях в даній справі, крім того беручи до уваги неодноразові неявки відповідача в судові засідання, судовий розгляд справи проведений у його відсутності. Як вбачається з відзиву на позов відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на неналежне виховання сина позивачкою, її аморальним та нездоровим способом життя, вчиненням домашнього насильства з боку позивачки відносно дитини, відсутністю в неї власного житла. Натомість він приділяє належну увагу сину, забезпечує його виховання та нормальні умови проживання. Тому вважає, що в кращих інтересах дитини доцільним є визначення місця проживання дитини з ним, отже просить відмовити в задоволенні позову повністю. (т.2 а.с.163-165). Представник третьої особи органу опіки та піклування Ананьївської міської ради до суду не з`явився, подав письмові пояснення, з яких вбачається, що орган опіки та піклування просить провести розгляд справи у його відсутності, та подав письмовий висновок про розв`язання спору стосовно місця проживання дитини (т.3 а.с. 2-6). Суд, ознайомившись з доводами сторін, оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2016 року, від якого мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . (т.1 а.с.18). \~ \~ \~ \~Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24.09.2020 шлюб між ними розірвано (т.1 а.с.27). \~ \~ \~ \~На час припинення шлюбних відносин між сторонами малолітній син [PERSON] проживав разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію його місця проживання (т.1 а.с. 10), з якої вбачається, що він зареєстрований за місцем реєстрації матері, періодично знаходився за місцем проживання відповідача [PERSON] , що підтверджується висновком виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування від 18.08.2020 (т.1 а.с.11), актом про відвідування сім`ї від 16.12.2020 (т.1 а.с.14), актом про проживання за місцем проживання без реєстрації (т.1 а.с.24). Як визначено ч.1 ст.160 СК України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області як органу опіки і піклування від 18.08.2020 вважається недоцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] (т.1 а.с.11). 24 грудня 2020 року без згоди позивачки та без вирішення спору щодо місця проживання дитини відповідач змінив місце проживання малолітнього [PERSON] . Місце перебування дитини відповідач приховує від позивачки, яка протягом тривалого часу не має змоги спілкуватися з дитиною та виховувати її, чим порушуються її права на виховання та спілкування з дитиною, а також права малолітньої дитини на спілкування з матір`ю та належне батьківське виховання, передбачені ст..151-155 СК України. Крім того в судовому засіданні 28.09.2021 відповідач повідомив про проживання дитини разом з ним в м.Ананьєві за місцем його реєстрації, що не відповідає дійсності, так як спростовується висновком органу опіки та піклування Ананьївської міської ради від 04.11.2021 (т.3 а.с.5-6), а також актами державного виконавця від 12.11.2021 та 08.12.2021 (т.3 а.с.76, 77). Посилання відповідача на те, що він не повідомляє про місце перебування дитини, так як позивачка чинить домашнє насильство над нею, є неспроможними, так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів такого насильства з боку позивачки. Відповідно до ч.1 ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. У\~статті 162\~СК України встановлена презумпція правомірності поведінки того\~\~з батьків, з ким проживала дитина. Якщо інший з батьків вважає такі умови непридатними для дитини, то способом захисту прав дитини є пред`явлення позову про зміну місця проживання малолітньої особи, а не самовільна зміна її місця проживання чи викрадення. Якщо відповідач доведе, що той, з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, експлуатував дитину, тримав дитину в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я, у позові повинно бути відмовлено. Дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я. Таким чином враховуючи, що відповідач самочинно без згоди позивача змінив місце проживання малолітньої дитини, фактів жорстокого поводження з дитиною, її експлуатації, тримання в умовах, небезпечних для життя і здоров`я дитини з боку позивачки не довів; матеріали справи\~не містять\~доказів того,\~що повернення\~дитини за\~місцем проживання\~матері створює\~загрозу життю\~та здоров`ю\~дитини або\~негативно впливатиме\~на її\~розвиток, вимоги позивача про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання підлягають задоволенню. Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи, що відповідач змінив місце проживання дитини, перешкоджає матері спілкуватися з дитиною, такі його дії свідчать про невизнання права позивачки на проживання дитини разом з нею, отже згідно ст..161 СК України виниклий спір має вирішуватися судом. Відповідно до ст..8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Як визначено ч.2 ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] має задовільні умови проживання, має добрі стосунки в сім`ї, що підтверджується актом обстеження умов її проживання від 15.12.2021 (т.3 а.с.123-124), працює без оформлення трудового договору, отримує заробітну плату та соціальну допомогу як багатодітна мати (т.1 а.с.11, 12-13). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ананьївської міської ради від 04.11.2021 орган опіки та піклування не має можливості обстежити умови проживання дитини [PERSON] та батька (відповідача) [PERSON] , так як за місцем реєстрації [PERSON] не проживає, житловий будинок, розташований за вказаною адресою, є нежилим, перебуває в занедбаному стані, в будинку тривалий час ніхто не проживав. Тому орган опіки і піклування вважає за доцільне залишити на розсуд суду питання про розв`язання спору стосовно місця проживання малолітнього [PERSON] (т.3 а.с.5-6). Заперечуючи проти позову, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували його доводи про неналежне виконання позивачкою своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , вчинення нею домашнього насильства. Надані відповідачем письмові пояснення від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.19-21) суд до уваги не приймає, так як позбавлений можливості встановити, ким вони написані, безпосередньо заслухати покази цих осіб, так як відповідачем не заявлялось відповідне клопотання. Участь відповідача у вихованні дитини та піклуванні про його здоров`я, яка підтверджується наданими відомостями з медичних та виховного закладів (т.2 а.с.55-60, 64-66), не підтверджує того факту, що проживання дитини з матір`ю суперечитиме інтересам дитини. Натомість відповідач, перешкоджаючи матері у спілкуванні з малолітнім сином, позбавляє його належної опіки і виховання з боку матері та порушує їх право на прямі контакти, передбачене ст..153 СК України, що призводить до руйнування зв`язків дитини з матір`ю, відповідно суперечить сімейним цінностям та найкращим інтересам дитини. Отже враховуючи пріоритетність прав та інтересів дитини, її вік, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині відібрання дитини та повернення її тому, з ким вона проживала, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved