Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2021 року звернулася до Дніпропетровського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП. За вимогами даного позову, він просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 63983,44 гривень, а також суму моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 03 лютого 2017 року об 11 год. ЗЗ хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes Benz Vito 110D», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро, в районі електроопори № 330, в порушення вимог п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus GX460» державний номерний знак [NUMBER] під його, [PERSON] керуванням, на якому він рухався попереду. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, належному йому на праві власності автомобілю «Lexus GX460», державний номерний знак [NUMBER] завдано значних механічних пошкодження, зокрема згідно висновку №4463 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку від 23.02.2017 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого у наслідок ДТП транспортного засобу, становить 162 983,44 гривень з урахуванням ВТВ. На даний час пошкоджений автомобіль відновлено та згідно акту виконаних робіт від 10.03.2017 року вартість відновлюваного ремонту складає 134 712 гривень, які були сплачені на рахунок ЧП [PERSON] . У зв`язку з чим, для захисту своїх прав та відшкодування загальної суми понесених збитків, він, [PERSON] звертається до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала поданий позов з-підстав викладених у ньому та на підставі наявних доказів просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник надали до суду відповідний письмовий відзив та у судовому засіданні повністю заперечували проти пред`явленого позову, вважаючи грошові суми, що зазначені у позовних вимогах, необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами, тому просили відмовити у задоволенні вимог позивача. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником пошкодженого автомобіля «Lexus GX460» державний номерний знак [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 22.08.2013 року. Так, 03 лютого 2017 року об 11 год. 33 хв., відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes Benz Vito 110D», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро, в районі електроопори № 330, в порушення вимог п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем « Lexus GX460», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія, позивача по справі, [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Також встановлено, що постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Lexus GX460» державний номерний знак [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. Згідно висновку № 4463 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку від 23.02.2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого у наслідок ДТП, автомобіля «Lexus GX460», державний номерний знак [NUMBER] , становить 162 983,44 гривень з урахуванням ВТВ. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на даний час пошкоджений автомобіль відновлено та згідно акту виконаних робіт від 10.03.2017 року вартість відновлюваного ремонту складає 134 712 гривень, які були сплачені на рахунок ЧП [PERSON] . Так, згідно ст. 1166 ЦK України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини. Згідно ст.1188 ЦK України (п.1) шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», згідно поліса № АК/1509512 відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну встановлений 100 000,00 гривень за мінусом франшизи 1 000 гривень. Разом з тим, судом встановлено, що позивач, у свою чергу, звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яку було розглянуто, та страховиком ПрАТ «СК «Юнівес» за даним страховим випадком позивачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 59 765,21 гривень. Крім того, враховуючи, що сплачена ПрАТ «СК «Юнівес» сума страхового відшкодування була меншою за максимальну суму яка передбачена страховим полісом та розміром реальних збитків позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , та ПрАТ «СК «Юнівес» було задоволено та стягнуто с [PERSON] , суму відшкодування решти матеріальної шкоди у розмірі 102 540,66 гривень. Після чого, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, зазначене рішення скасовано з підстав врахування правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, вищевказаної Постанови суду, колегія суддів прийшла до висновку, що саме на ПрАТ «СК «Юнівес», як страховика, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Враховуючи зміст зазначеної Постанови, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про виплату страхового відшкодування від 20 січня 2021 року в якій запросив відшкодування непокритої суми матеріальної шкоди у межах суми страхової відповідальності, яка складає: 39 234,79 грн. 03 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «Юнівес» та [PERSON] було укладено Угоду про виплату страхового відшкодування № ГО-5697/ДП, відповідно до п.2 даної угоди сторонами узгоджено загальний розмір страхового відшкодування за зазначеним страховим випадком в розмірі 89 765, 21 грн. (за вирахуванням франшизи). Так згідно п. 4 даної Угоди ПрАТ «СК «Юнівес» та [PERSON] за взаємною згодою домовились, що доплата страхового відшкодування складатиме 30 000, 00 грн. та буде здійснюватися шляхом поповнення карткового рахунку зареєстрованого в АТ Райффайзен Банк Аваль, що підтверджується Історією по картковому рахунку [PERSON] від 17 лютого 2021 року. Відповідно до п. 5 даної Угоди, [PERSON] зобов`язався не пред`являти вимоги до власника забезпеченого автомобіля або особи, з вини якої завданні збитки, на суму різниці між лімітом відповідальності за полісом №АК/1509512 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та суми, визначеною п.2 цієї Угоди, а саме: 99 000,00 грн. - 89 756,21 грн. = 9 234,79 грн. Таким чином, враховуючи вищезазначену Угоду, деліктне зобов`язання виплати Страховика ПрАТ «СК «Юнівес» є належним чином припинене. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі, і отримавши частину відшкодування від страховика на підставі договору страхування між заподіювачем шкоди і страховиком, має право вимагати від заподіювача шкоди, тобто від відповідача, відшкодування йому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином [PERSON] відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати майнову шкоду в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), розмір якої встановлено судом під час розгляду справи та підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи, та становить 35721,00 грн., яка складається з наступного: 134712 грн. (фактична та реальна вартість відновлювального ремонту) - 89756,21 грн. (сума загального розміру страхового відшкодування за даним страховим випадком) - 9234,79 грн. (сума різниці між лімітом відповідальності за полісом №АК/1509512), тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення на його користь суми матеріальних збитків у встановленому судом розмірі. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] на його користь моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. суд приходить до висновку про те, що своїми протиправними діями, відповідач позбавив позивача на тривалий час права користування автомобілем, який необхідний був позивачу кожний день. Крім того, моральна шкода виразилася також у тому, що до теперішнього часу позивач, для відновлення свого порушеного права, вимушений звертатися в різні інстанції, за юридичною допомогою до адвоката, а також вимушений збирати велику кількість документів для страхової компанії, що призвело до значних витрат, внаслідок чого він зазнав душевних страждань та йому спричинено моральну шкоду. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що згідно вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначено суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, так як внаслідок ДТП був порушений звичайний уклад життя позивача, що завдало позивачу емоційних переживань та страждань, а її автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, через що позивач був позбавлений можливості тривалий час повноцінно користуватися своїм транспортним засобом, тому позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] щодо стягнення суми моральної шкоди також підлягають частковому задоволенню, стягнувши 10 000,00 грн. моральної шкоди, вважаючи такий розмір обґрунтованим та достатнім для компенсації завданих моральних страждань позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial