Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив суд розділити спільне майно та визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , право особистої приватної власності на рухоме майно: корпус шафи 1600х2350х620мм/дуб вибілений/профіль Алюміній - 6 пачок вартістю 3\~155,00 грн.; фасад з малюнком 800мм для вис 2350 "Дзеркало" (Ф-622)* профіль Алюміній рис.№35 вартістю 2\~096,00 грн.; фасад з малюнком 800мм для вис 2350 "ДСП суцільний" (Ф-623) * / дуб вибілений / профіль Алюміній вартістю 1\~020,00 грн.; ліжко Олімп 2001 Нова з п/м (140/200, бук, венге) вартістю 8\~588,00 грн., матрац Gutenkauf Quelle New (140/200) вартістю 7\~874,00 грн. Визнати за відповідачем, [PERSON] , [INFO] , право особистої приватної власності на рухоме майно: ящик шафи Ш-4/білий/ вартістю 562,00 грн., пенал кутовий Ф-4866 вис 2350/ корпус-дуб вибілений, фасад-дуб - 4 пачки 5\~122,00 грн., вхідні двері SDC «Straj», з урахуванням фурнітури, замкової системи, комплекту освітлення, демонтажу та встановлення, вартістю 16\~245,00 грн. В обґрунтування позову посилався на наступне. 06 серпня 2015 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 1106, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого 30.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3189. Проживали сторони за адресою: [ADDRESS] до липня 2021 року, оскільки стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, вони припинили проживати разом, вести спільний побут, позивач був змушений з`їхати до місця своєї реєстрації, а відповідачка подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу (справа №523/16528/21). За час подружнього життя за спільні грошові кошти ними було придбано наступне майно, що перераховано вище. Накладні виписані на прізвище позивача та прізвище відповідачки, адреса доставки та установки зазначена місцем їх спільного проживання: [ADDRESS] . Вартість спільного майна разом складає 43\~762,01 грн. На теперішній час між сторонами виник спір щодо поділу даного майна, відповідачка відмовляється його розділити. У зв`язку з тим, що зазначене в позовній заяві майно було придбано під час перебування сторін в шлюбі, воно є об`єктом права спільної сумісної власності, тому позивач і звернувся із зазначеним позовом до суду та просив його задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 28,29). Відповідач про розгляд справи про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. (а.с. 31). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 32). Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну\~заяву не надав. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2015 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 1106, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 10). [INFO] у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого 30.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3189. (а.с. 11). Проживали сторони за адресою: [ADDRESS] до липня 2021 року, оскільки стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, вони припинили проживати разом, вести спільний побут, позивач був змушений з`їхати до місця своєї реєстрації, а відповідачка подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу (справа №523/16528/21). (а.с. 12,13). За час подружнього життя за спільні грошові кошти ними було придбано наступне майно: корпус шафи 1600х2350х620мм/дуб вибілений/профіль Алюміній - 6 пачок вартістю 3\~155,00 грн.; фасад з малюнком 800мм для вис 2350 "Дзеркало" (Ф-622)* профіль Алюміній рис.№35 вартістю 2\~096,00 грн.; фасад з малюнком 800мм для вис 2350 "ДСП суцільний" (Ф-623) * / дуб вибілений / профіль Алюміній вартістю 1\~020,00 грн.; ліжко Олімп 2001 Нова з п/м (140/200, бук, венге) вартістю 8\~588,00 грн., матрац Gutenkauf Quelle New (140/200) вартістю 7\~874,00 грн.; ящик шафи Ш-4/білий/ вартістю 562,00 грн., пенал кутовий Ф-4866 вис 2350/ корпус-дуб вибілений, фасад-дуб - 4 пачки 5\~122,00 грн., вхідні двері SDC « [INFO] », з урахуванням фурнітури, замкової системи, комплекту освітлення, демонтажу та встановлення, вартістю 16\~245,00 грн. (а.с. 14-21). Накладні виписані на прізвище позивача та прізвище відповідачки, адреса доставки та установки зазначена місцем їх спільного проживання: [ADDRESS] . Вартість спільного майна разом складає 43\~762,01 грн. Згідно зі ст.60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.\~61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 70\~СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~№11\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя" (далі - Постанова Пленуму ВСУ №11), роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.\~325\~ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК) ( 2947-14). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Як зазначив Верховий Суд України у постанові по справі № 6-399цс17 від 05.04.2017 відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~57\~СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.\~60\~СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Водночас тлумачення статті 60\~СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України впостановах від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17, від 19.06.2019 у справі 621/302/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч.1,5,6,7 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може брати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , приймаючи також до уваги те, що відповідачем за час розгляду справи альтернативних варіантів поділу спільного майна не надано та такий варіант поділу фактично не порушує права жодних третіх осіб.

Outcome: approved