Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували 16 квітня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києві, актовий запис № 440. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети та фактично припинили шлюбні стосунки. Мотивуючи тим, що подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати без надання строку на примирення, судові витрати, в тому числі за надання правничої допомоги покласти на відповідача. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, через канцелярію суду представник позивачки подала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачки, позовні вимоги підтримала. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до чч. 1-3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного\~Суду України\~від 30\~вересня 2009\~року №\~23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом паяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до чч. 4, 5 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Черних Вікторією Олександрівною був укладений Договір про надання правової допомоги від 30.11.2021 року. Відповідно до наданої квитанції до прибуткового касового ордера № 173 від 03.12.2021 року вбачається, що позивачка понесла витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги на загальну суму 3 000 грн.. Отже, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг, а саме підготовка позовної заяви, участі представника у судовому засіданні, та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн., у відповідності до положень ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Також, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 454,00 грн.. В зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового зобру 454,00 грн. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved