Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач зазначала, що 31 серпня 1979 року Виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів Київської області за № 237, [PERSON] було видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби на підставі рішення виконкому Княжицької сільської ради народних депутатів № 7 від 13.02.1979 р. Згідно рішення № 7 від 13.02.1979 р. [PERSON] було виділено земельну ділянку 0.30 га по [ADDRESS] . [INFO] помер свекор позивача - [PERSON] . Згідно довідки із архівного сектору Броварської державної адміністрації Київської області від 26.11.2020 р. № 217, щодо надання архівного витягу з рішення виконкому Княжицької сільської ради народних депутатів № 7 від 13.02.1979 р., немає можливості надати інформацію, тому що документи Княжицької сільської ради за період 1968-1998 роки було викрадено 09.01.2008 р. з приміщення архіву. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Княжицької сільської ради від 02.09.2020 р. № 1280, згідно погосподарській книзі за будинковолодінням в [ADDRESS] , рахуються земельні ділянки площею 0.25 га - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0.05 га - для ведення селянського господарства. Дані земельні ділянки не приватизовані. З 1985 року позивач фактично проживає у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] та з 1986 року добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується земельною ділянкою, що підтверджується актом депутата Княжицької сільської ради. Позивач неодноразово зверталася до Княжицької сільської ради з проханням визнати за нею право власності на земельну ділянку, оскільки вона понад 20 років безперервно користується нею, на що Княжицька сільська рада відмовляла позивачу мотивуючи це тим, що якщо вона має намір володіти, користуватися, розпоряджатися вказаним нерухомим майном то їй потрібно звернутися до суду. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність та виступ в якому зазначено, що позов підтримує у повному обсязі, просив про його задоволення в повному обсязі, не брати до уваги викладені у відзиві заперечення на позовну заяву оскільки строк на подання відзиву. В судове засідання представник відповідача Броварської міської ради Броварського району Київської області Тищенко О.П. не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 07 грудня 2021 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Даний відзив суд не може взяти до уваги, оскільки він поданий з порушенням строків. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивач [PERSON] проживає більше 30 років по сусідству та доглядає за вказаною земельною ділянкою. [PERSON] , який помер [INFO] був свекром позивача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами фактичного проживання від 12 червня 2020 року та 22 вересня 2021 року в яких зазначено, що частина будинку в якій проживає позивач обслуговується і утримується нею в належному стані, використовується з 1986 року для ведення сільського господарства. В своєму господарстві утримує курей, будинок зареєстровано на [PERSON] , [PERSON] незареєстрована але проживає (а.с. 7, 74). [INFO] помер свекор позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 39 від 12 серпня 1989 року (а.с.79). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського районного управління юстиції Київської області. У свідоцтві батьком зазначено - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 81). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 814, [PERSON] та [PERSON] 26 березня 1986 року зареєстрували шлюб (а.с 80). Відповідно до свідоцтва на забудову індивідуальної садиби № 237 від 31 серпня 1979 року, акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та листа Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 02 вересня 2020 року, за [PERSON] рахуються земельні ділянки площею 0.25 га - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.05 га - для ведення особистого селянського господарства. Дані земельні ділянки та житловий будинок не приватизовані, документи, що підтверджують право власності відсутні (а.с. 6, 13, 78). Згідно довідки № 217 від 26 листопада 2020 року, виданої архівним сектором Броварської районної державної адміністрації Київської області, надати архівний витяг з рішення виконкому Княжицької сільської ради народних депутатів № 7 від 13.02.1979 р. немає можливості, тому що документи Княжицької сільської ради за період 1968-1998 роки було викрадено 09.01.2008 р. з приміщення архіву (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 13.10.2011 р. «Про деякі аспекти набуття права власності на об`єкти безхазяйного нерухомого майна», право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. При цьому, для визнання права власності за набувальною давністю суд має встановити такі обставини: тривале, добросовісне, відкрите та безперервне володіння майном як своїм власним. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. З письмових матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка [ADDRESS] на даний час не приватизована. З 1986 року позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіла земельною ділянкою. Факт її користування цією ділянкою підтверджується актами депутатів Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 12 червня 2020 року, 22 вересня 2021 та показами свідків в судовому засіданні. Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] тривалий час, добросовісно, відкрито та безперервно володіла земельною ділянкою, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved