Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є одноосібним власниками квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання колишньої невістки позивача [PERSON] . Після розірвання шлюбу з сином позивача, [PERSON] у 2019 році виїхала з квартири [ADDRESS] та втратила зв`язок з власником помешкання у якому залишилася бути зареєстрованою. Оскільки [PERSON] не проживає без поважних причин у квартирі [ADDRESS] більше року, за квартирою не доглядає, витрат по її утриманню не несе, позивач просила суд визнати її такою, що втратила право користування згаданим помешканням. Представник позивача подав до суду заяву у якій підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, просив про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є одноосібним власниками квартири [ADDRESS] , яка придбана нею на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.2003 року. 29.10.2009 року зі згоди власника вказаної квартири у ній було зареєстроване місце проживання колишньої невістки позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 13, 14). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власник майна має право вимагати усунення перешкод права користування та розпорядження належною квартирою [ADDRESS] . За твердженням [PERSON] , після розірвання шлюбу з її сином, [PERSON] у 2019 році виїхала з квартири [ADDRESS] та втратила зв`язок з власником помешкання у якому залишилася бути зареєстрованою. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт непроживання відповідача за адресою: квартири [ADDRESS] понад рік поспіль підтверджується Актом від 14.02.2020 року, Актом від 11.05.2020 року, письмовими поясненнями сусідів від 14.02.2020 року. При цьому, відповідачем вказані обставини не спростовано жодним належним та допустимим доказом. Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою: квартири [ADDRESS] більше року поспіль. Згідно з нормою ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач не проживає без поважних причин у квартирі [ADDRESS] понад рік, суд приходить до висновку про необхідність визнати її такою, що втратила право на користування вказаним помешканням. Позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved