Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2020 вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім неї, у вказаному будинку зареєстровані: її сестра [PERSON] , яка не проживає в будинку понад 15 років, та колишній чоловік позивача - [PERSON] , який не проживає в будинку понад 2 роки. Факт не проживання в будинку вказаних осіб підтверджується Актом від 04.08.2021. У зв`язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідачі, позивач вимушена сплачувати надмірні кошти за комунальні послуги, відповідачі в цьому їй не допомагають, у зв?язку з чим вона звернулася до суду. Ухвалою судді від 01.12.2021 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України з викликом сторін. Про день та час розгляду справи сторони неодноразово повідомлялися належним чином письмовими повідомленнями про розгляд справи та на офіційному веб-сайті. Станом на 11.02.2022 відзив на позовну заяву від відповідачів не надходив. Від позивача [PERSON] надійшла телефонограма, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги. Просить справу розглядати за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з?явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті Уманського міськрайонного суду. Причини їх неявки суду не відомі. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідачів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2020 є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім неї, у вказаному будинку зареєстровані: сестра позивача [PERSON] , яка не проживає в будинку понад 15 років, та колишній чоловік позивача - [PERSON] , який не проживає в будинку понад 2 роки. Відповідно до рішення Уманськогоміськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Факт не проживання в будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підтверджується Актом від 04.08.2021, складеним за підписом: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та голови квартального комітету №14 Уманської міської ради Чаплоуцького В.І. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені.

Outcome: approved