Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 02.11.2020 р. між банком та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №20Р-0349, за умовами якого банк надав кредит у сумі 60 тис. грн., зі сплатою 30% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.11.2025 р. Кредитні кошти на загальну суму 57 тис. грн. банком перераховано позичальнику на рахунок № [NUMBER] . Відповідач не виконує умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 05.08.2021 року в загальній сумі 65522,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 02 листопада 2020 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №20Р-0349, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`яґзується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити зпроценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (арк. справи 6-11). За п. 2 розділу 2 договору, кредит надається в загальному розмірі 60 тис. грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 листопада 2025 р., якщо інший строк та/або термін не встановлено згідно умов цього договору. Згідно п. 2.4.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 30% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. АТ "Державний ощадний банк України" свої зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов`язання за договором не виконував та станом на 05.08.2021 року має заборгованість в загальній сумі 65522,43 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 58000,00 грн., проценти за користування кредитом - 4199,75 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 715,53 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 65,70 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 2330,00 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 211,45 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 18 лютого 2022 року.

Outcome: approved