Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35960,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27.10.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1428209. 23.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 23042020, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 1428209. Відповідно до реєстру боржників від 23.04.2020 до договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35960 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.04.2020 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №1428209 в розмірі 35960 грн., з яких: 10000грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. - сума заборгованості за пенею. Ухвалою суду від 14.05.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2019 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали договір № 1428209 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 4-5). Згідно з умовами указаного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (далі - Правила), які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2019.pdf. Приймаючи умови цього договору Клієнт підтверджував, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (надалі Договір). Відповідно до Розділу 1 Договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалося надати [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видавалася строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,53 % від суми позики за кожен день користування позикою (558,45% річних) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою (657% річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 145,90% від суми позики (у процентному виразі) або 14 590,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 45,90% від суми позики (у процентному виразі) або 4590,00 грн (у грошовому виразі). Позика надавалася шляхом перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк клієнт мав право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Згідно з підпунктами 1, 5 пункту 2.1 Договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», серед іншого, мало право вимагати від Клієнта повернення позики, сплати процентів за користування нею та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за даним договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта. Підпунктами 1, 3 пункту 2.4 Договору визначений обов`язок Клієнта у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності); виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України. Пунктом 4.5 Договору визначено, що штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів, пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим Договором, і становить 5000 грн. 23.04.2020 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) був укладений договір факторингу № 23042020, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 12-13). Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК "ЄАПБ"» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 23.04.2020 за договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2 договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, укладеного між Клієнтом і Фактором, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 6294, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 23042020 від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 14). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором в сумі 35960 грн., з яких: 10000грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.19). На підтвердження заявлених до [PERSON] вимог про стягнення заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду копію Договору; паспорт споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», картку обліку за укладеним з [PERSON] . Договором. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). У відповідності до статті 6, частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 12 указаного Закону , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами Договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Уклавши цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Оскільки матеріалами справи доведено, що [PERSON] отримала у ТОВ «Авентус Україна» кредитні кошти, які вчасно не повернула, з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути 35960 грн заборгованості за Договором, з яких: 10000грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. - сума заборгованості за пенею. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved