Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 червня 2020 року між ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ТОВ "Джоін АП!" укладено генеральний договір добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном № 20.015017.1801-481, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними (фінансовими) збитками, яких зазнала застрахована особа внаслідок неможливості здійснення оплаченої подорожі за кордон, виникнення непередбачених фінансових втрат під час подорожі (в тому числі зміни строків перебування за кордоном) з причин, що не залежали від волі застрахованої особи, та які зазначені у договорі страхування. 15 жовтня 2020 року ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" видало свідоцтва про страхування № D2174462/2 та № D2174477/2, які підтверджують факт страхування ризику - настання раптової, непередбаченої події, що призвела до понесення застрахованими особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] матеріальних (фінансових) збитків внаслідок неможливості здійснення подорожі (поїздки) за кордон у зв`язку з інфікуванням застрахованої особи вірусом COVID-19 (коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування, чи перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою, інфікованою вірусом COVID-19 (коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Як стверджував позивач, 18 жовтня 2020 року він та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повинні були відлетіти у туристичну подорож в Турецьку Республіку, яка мала тривати до 25 жовтня 2020 року. Вартість подорожі склала 96100,00 грн, яка була повністю сплачена позивачем. Однак 15 жовтня 2020 року [PERSON] захворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, унаслідок чого [PERSON] та члени його сім`ї не змогли відбути у туристичну подорож в Турецьку Республіку для відпочинку. Вважаючи наведений випадок страховим, позивач 21 жовтня 2020 року звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. 26 березня 2021 року ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 78164,71 грн, про що було складено страхові акти № 03/21-389 НПЗК, 03/21-390 НПЗК. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання взяте на себе генеральним договором добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481, не сплативши страхувальнику страхове відшкодування у сумі 78164,71 грн. З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з відповідача невиплачену суму страхового відшкодування у сумі 78164,71 грн, пеню за прострочення страховиком виплати страхового відшкодування у сумі 1008,32 грн, втрати від інфляції у сумі 1813,42 грн, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 828,75 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 908,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9998,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності її довірителя. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності його представника до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] (турист) та ТОВ "Джоін АП!" (туроператор), від імені якого діяла ФОП [PERSON] , уклали договір про надання туристичних послуг, за умовами якого туроператор зобов`язався надати позивачеві послуги з організації та оформлення туристичного туру в Турецьку Республіку з 18 жовтня 2020 року до 25 жовтня 2020 року, готель - Papillon Belvil 5*; особи, що слідують з замовником: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач же взяв на себе обов`язок прийняти надані послуги та оплатити їх вартість у сумі 96100,00 грн в обумовлений договором строк. [PERSON] належним чином виконав взяті на себе за договором зобов`язання, оплативши вартість туристичних послуг у сумі 96100,00 грн (а. с. 33, 34). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування"). Абз. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 20 червня 2020 року між ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ТОВ "Джоін АП!" укладено генеральний договір добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном № 20.015017.1801-481, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними (фінансовими) збитками, яких зазнала застрахована особа внаслідок неможливості здійснення оплаченої подорожі за кордон, виникнення непередбачених фінансових втрат під час подорожі (в тому числі зміни строків перебування за кордоном) з причин, що не залежали від волі застрахованої особи, та які зазначені у договорі страхування. Укладення договору страхування по відношенню до кожної застрахованої особи підтверджується свідоцтвом про страхування (п. 1.4 генерального договору) (а. с. 53-63). 15 жовтня 2020 року ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" видало свідоцтва про страхування № D2174462/2 та № D2174477/2, які підтверджують факт страхування ризику - настання раптової, непередбаченої події, що призвела до понесення застрахованими особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] матеріальних (фінансових) збитків внаслідок неможливості здійснення подорожі (поїздки) за кордон у зв`язку з інфікуванням застрахованої особи вірусом COVID-19 (коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування; перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою, інфікованою вірусом COVID-19 (коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Цей пункт діє за умови, що особа, у якої підтверджено позитивний результат тестування на вірус COVID-19 (коронавірус) , планувала здійснити подорож разом з застрахованою особою (вказана в одній заявці на тур та/або в одному договорі на туристичне обслуговування) (пп. 3.1.13, 3.1.14 п. 3.1 договору). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 15 жовтня 2020 року у застрахованої особи [PERSON] було діагностовано гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 (а. с. 68, 69). У зв`язку з захворюванням [PERSON] члени її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] змушені були знаходиться на самоізоляції, оскільки мали контакт з хворим на COVID-19 (а. с. 70-74). Зважаючи на те, що захворювання [PERSON] та перебування на самоізоляції членів її сім`ї унеможливили здійснення їх туристичної подорожі в Турецьку Республіку, ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" складено страхові акти № 03/21-389 НПЗК, № 03/21-390 НПЗК та прийнято рішення про виплату застрахованій особі [PERSON] страхового відшкодування у сумі 78164,72 грн (а. с. 75-76). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами генерального договору добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481 страховик зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Однак ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" належним чином не виконало взяте на себе за генеральним договором добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481 зобов`язання щодо своєчасної виплати [PERSON] страхового відшкодування. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка. П. 7.9 генерального договору добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481 передбачено, що страховик несе матеріальну відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати застрахованому пені у розмірі 0,01 % від розміру належної страхової виплати за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу. Ураховуючи те, що за умовами генерального договору добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481 страховик повинен був здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, а рішення про виплату страхового відшкодування прийнято страховиком 16 березня 2021 року, відповідач повинен був сплатити позивачеві страхове відшкодування не пізніше 06 квітня 2021 року. Отже, нарахування пені слід здійснювати з 07 квітня 2021 року. Пеня, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1000,51 грн (78164,72 грн х 0,01 % х 128 днів (з 07 квітня 2021 року до 12 серпня 2021 року) = 1000,51 грн). За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, стягненню ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь [PERSON] підлягає страхове відшкодування у сумі 78164,72 грн та пеня за прострочення його виплати у сумі 1000,51 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки суду узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що ст. 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає норма ч. 2 ст. 625 ЦК України. Втрати позивача від інфляції становлять 1809,77 грн, а три проценти річних за прострочення виконання ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" зобов`язання зі сплати страхового відшкодування - 822,34 грн (78164,72 грн х 3 % х 128 днів / 365 днів (з 07 квітня 2021 року до 12 серпня 2021 року) = 822,34 грн). Ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2020 року № 10/12/2020-1, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням "Лезо", акт наданих послуг (виконання робіт) від 12 серпня 2021 року № 1, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами адвокатського об`єднання "Лезо", квитанції від 13 серпня 2021 року на суму 9998,00 грн. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 9998,00 грн підтверджені належними доказами. Розмір гонорару, визначений позивачем та адвокатським об`єднанням, не є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а тому підстав для зменшення витрат на правничу допомогу немає. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь [PERSON] компенсації підлягають витрати професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 9995,82 грн (81797,33 грн / 81815,20 грн х 9998,00 грн = 9995,82 грн). Також суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 907,80 грн (81797,33 грн / 81815,20 грн х 908,00 грн = 907,80 грн).

Outcome: partial