Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

29.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про зняття арешту з майна, в якому просить суд скасувати арешт нерухомого майна, що знаходиться в [ADDRESS] , накладений Постановою б/н Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві від 19.04.2011року, зареєстроване 19.04.2011 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що він являється власником земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:62:146:0122загальною площею - 0,0991 га.., що підтверджується Державним Актом на право власності земельну ділянку від 05.05.2008 р. 18.08.2020 року позивач отримав інформаційну довідку, з якої вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис, за реєстрованим номером 11093093 від 19.04.2011 р., про накладення арешту на дану земельну ділянку на підставі Постанови б/н Деснянського РУ ГУМВС України в м.Києві. 20.08.2020 року представник позивача звернувся із запитом до Відповідача з проханням надати копію відповідної Постанови , якою було накладено арешт на земельну ділянку в 2011 році та повідомити інформацію в рамках якого кримінального провадження було накладено арешт. В запиті додатково зверталась увага на те, що [PERSON] , ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, не був учасником будь-якого кримінального провадження, що скоріше за все це прикра технічна помилка, яку потрібно виправити. 01.09.2020 року Відповідач повідомив, що в управлінні відсутня інформація про накладення арешту на земельну ділянку, в тому числі інформація про номер кримінального провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 25.11.2021 року підготовче засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:62:146:0122загальною площею - 0,0991 га.., що підтверджується Державним Актом на право власності земельну ділянку від 05.05.2008 р. Постановою Деснянського РУ ГУМВС від 19.04.2011 року накладено арешт на дану земельну ділянку. Відповідно до листва від 08.09.2020 року №15712/12/49-2020 Відповідач повідомив, що в управлінні відсутня інформація про накладення арешту на земельну ділянку, в тому числі інформація про номер кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва позивачу було відмовлено у задоволені клопотання про скасування арешту земельної ділянки, на підставі відсутності Постанови про накладення арешту на земельну ділянку та матеріалів, невідомо якого кримінального провадження, які не надав суду Відповідач. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 вказала, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства. Відповідно до частини першої статті 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року). Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року). Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений у межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року. Спори про право цивільне, пов"язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа як суб"єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У статтті 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, що одночасно закріплено і в ст. 41 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved