Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] . За даною адресою, окрім позивача, також зареєстровані відповідач [PERSON] , а також її діти: [PERSON] та [PERSON] . В 2006 році відповідачі виїхали з будинку , до теперішнього часу вони там не проживають. Реєстрація відповідачів в будинку позивача створює додатковий обов`язок щодо сплати комунальних послуг та перешкоджає позивачеві в отриманні субсидії. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач та неповнолітні особи, в інтересах якої він діє, в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Селидівської міської ради - в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначено, що не заперечує проти задоволення позову у разі гарантування дитині збереження батьками права користування іншим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 04 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Леоновою В. П., [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] . У відповідності до копії паспорту [PERSON] , остання зареєстрована за вищевказаною адресою. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2015 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Крім того, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2009 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] , [INFO] , є також сином [PERSON] . В судовому засіданні не оспорювалось, що діти [PERSON] є також зареєстрованими в квартирі позивача. З акту про непроживання, складеного 11 жовтня 2021 року старостою Курахівського старостинського округу Курахівської міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, нормами, визначеними в ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення. З огляду на викладене суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved