Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку відповідача щомісячно, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, а також на своє утримання в сумі 2 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Позивач зазначає, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працевлаштований в Республіці Польща. За словами [PERSON] , всі витрати по утриманню дитини вона несе самостійно, інколи відповідач надсилає невеликі суми не більше 2 000,00 грн., проте цієї суми недостатньо, а так як вона доглядає та виховує дитину та також потребує матеріальної допомоги, просить винести рішення, яким встановити розмір аліментів, що будуть сплачуватися батьком на утримання дитини та дружини. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Додала, що чоловік офіційно працевлаштований за кордоном, отримує гідну заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному в позовній заяві розмірі. Визначаючи суму аліментів, позивач враховувала витрати на комунальні послуги, одяг та їжу, а також на запитання суду відповіла, що не володіє документами щодо заробітної плати позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1197, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, надані позивачем докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд, дослідивши докази у справі й давши їм відповідну оцінку, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, виходить із того, що відповідач є працездатною особою молодого віку, а позивач на даний час позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку. Таким чином суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] у цій частині, а саме в розмірі 1 000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial