Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

26 жовтня 2021 на адресу суду надійшов вказаний позов. Як підставу позову позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем донька після досягнення повноліття навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. З наведених підстав та з посиланням на приписи ст.199 СК України, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки розмірі 3\~500,00 грн. з дня пред`явлення позову і до досягнення 23 років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у письмовому відзиві та у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що не заперечує проти стягнення аліменти у розмірі «50% прожиткового мінімуму на повнолітню дитину». Просить суд врахувати його проживання у м. Києві, незначну заробітну плату, частину якої він витрачає на оренду кімнати, стан здоров`я, а саме те що він хворіє астмою. На питання суду пояснив, що інших утриманців не має. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Наразі сторони не перебувають у шлюбі, позивач, разом з донькою, постійно проживає у м. Луцьку, а відповідач у м. Києві. Як слідує з довідки Факультету культури і мистецтв Волинського національного університету імені Лесі Українки, донька сторін є студенткою ІІ цього факультету за спеціальністю 022 «Дизайн», освітньо-професійна програма «Дизайн», денна форма навчання на платній основі. Термін навчання з 15 вересня 2020 року по 20 червня 2023 року (а.с.6). Надаючи правову оцінку вимогам позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з продовженням навчання доньки, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи підтверджується, що спільна донька сторін продовжує навчання після досягнення нею повноліття, перебуває на повному утриманні позивача, з якою проживає, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які слід присудити, суд виходить з приписів ст.200 СК України, у якій визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В свою чергу, у частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що відповідач є працездатним, здоровою особою, офіційно працевлаштований у ДП завод «Генератор» (м. Київ), має середній заробіток близько 10\~000,00 грн. на місяць, інших утриманців не має, проживає самостійно у м. Києві. Посилання відповідача на поганий стан здоров`я суд відхиляє, оскільки ці обставини належним та допустимими доказами не доведені, а надана ним виписка з медичної картки підтверджує лише факт його перебування з 13 грудня 2013 року по 26 грудня 2013 року (13 днів) у стаціонарі алергологічного відділення №2 Київської міської клінічної лікарі №8 з діагнозом «Бронхіальна астма». З моменту такого лікування минуло більше 8 років, а будь-яких доказів того, що станом на день вирішення цього спору відповідач продовжує хворіти та несе у зв`язку з цим якісь витрати, матеріали справи не містять. Також суд відхиляє висловлені у судовому засіданні доводи відповідача про необґрунтованість обрання позивачем з донькою саме платної (контрактної) форми навчання у ВНЗ, оскільки форма навчання на розмір аліментів не впливає. Суд присуджує аліменти не виходячи із форми навчання, а з того факту, що донька сторін, як повнолітня особа, у зв`язку з навчанням не може працевлаштуватися та самостійно себе забезпечувати. Саме для цього існує інститут аліментів на повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання (глава 16 СК України). До того ж, як слідує з пояснень самого відповідача, він приймає обмежену участь у житті своєї доньки, фактично вітає її лише на день народження, не сприяв її вступу на інші форми навчання, або у інший ВНЗ, а тому його розмірковування про доцільність чи недоцільність контрактної форми навчання виходять за межі загальноприйнятих уявлень про моральні засади суспільства стосовно ставлення батьків до участі у житті своїй нащадків, в тому числі повнолітніх. Проаналізувавши відомості про відповідача, виходячи із засад справедливості сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 2\~500,00 грн. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде посильним для відповідача, враховуючи розмір його заробітку, а також витрати на оренду житла у м. Києві, а також співмірний із розміром аліментів, які стягувалися з нього до досягнення дитиною повноліття, та про які зазначено у довідці з місця роботи за 2021 рік. Суд також зауважує, що «прожиткового мінімуму на повнолітню дитину», як про це зазначає відповідач у відзиві не існує, оскільки відповідно до ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Це означає, що з досягненням повноліття особа втрачає статус «дитина», стає «повнолітньою донькою, сином» в розумінні СК України, а тому на неї поширюється прожиткові мінімуми, визначені саме для повнолітніх осіб. Аліменти слід присудити до 30 червня 2023 року, тобто, до закінчення навчання позивачем. Підстав присуджувати аліменти до досягнення нею 23 років суд не знаходить, адже в матеріалах справи відсутні докази її навчання до досягнення цього віку. На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial