Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] \~померла [PERSON] ,\~у\~зв`язку\~з чим\~відкрилася\~спадщина,\~до\~складу \~якої,\~\~в тому\~\~числі,\~\~увійшла земельна\~\~ділянка сільськогосподарського\~призначення,\~загальною\~площею\~3,325\~га, яка розташована на території Буринської міської ради Конотопського району Сумської області (раніше Слобідської сільської ради) та належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №659095, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №645. Спадкоємцем її майна першої черги за законом стала її дочка [PERSON] , яка в установлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з нею на час її смерті, але юридично за життя не оформила та померла [INFO] . Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із вищевказаної земельної ділянки, яку вона прийняла після смерті [PERSON] . Він в установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , оскільки постійно проживав з нею на час її смерті і не відмовився від спадщини, будучи спадкоємцем першої черги за законом. Нещодавно він вирішив оформити спадщину, у зв`язку з чим звернувся до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, але останній роз`яснив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 №659095, маються незастережні виправлення реєстрового номеру та пояснив, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку. На підставі\~викладеного,\~ [PERSON] \~просить суд\~ визнати за ним в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] дружини [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 3,325 га, що має кадастровий номер 5920986000:06:002:0009, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Буринської міської ради Конотопського району Сумської області (раніше Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області), відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №659095 від 04.12.202 року. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 21.12.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 24.01.2021 року, яке було відкладене на 17.02.2022 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Спасьоненко О.В. не з`явились, подавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому заявлені позовні вимоги вони підтримали в повному обсязі. Відповідач Буринська міська рада була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак її представник в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень по суті позовної заяви. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Лисичанськ Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,325 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №659095 від 04.12.2002 року (а.с.6). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.16). Спадкоємцем її майна першої черги за законом стала її дочка [PERSON] , яка в установлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з нею на час її смерті, але юридично за життя не оформила та померла [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області №2960 від 29.01.2019 року та копією свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с.11,13). Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, увійшла вищевказана земельна ділянка, яку вона прийняла після смерті [PERSON] .. Позивач [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , оскільки постійно проживав з нею на час її смерті і не відмовився від спадщини, будучи спадкоємцем першої черги за законом і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що вбачається з копії спадкової справи №141/2018 від 27.11.2018 року (а.с. 56). Проте, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Анохіним О.В., позивачу було роз`яснено про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,325 га, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 №659095, маються незастережні виправлення реєстрового номеру, а тому при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Однак наявність вищевказаних виправлень (підчисток) у державному акті не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] , яка в подальшому була успадкована, але юридично не оформлена спадкодавцем [PERSON] , а виправлення (підчистки) у правовстановлюючому документі, що підтверджує право власності на нього, не можуть бути виправлені у зв`язку зі смертю [PERSON] . Відповідно до п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права, а також, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved