Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивач позов мотивував тим, що йому на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Інша частина квартири належить його матері [PERSON] . Рішенням Ніжинського міськрайонного районного суду від 23.05.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач фактично з грудня 2019 року не проживає у квартирі без поважних причин, він забрав свої особисті речі та виїхав у невідомому напрямку. Реєстрація відповідача створює перешкоди та незручності для реалізації його прав як власника, а саме: сплата додаткових коштів на житлово-комунальні послуги за відповідача, реалізація права на отримання субсидії, ускладнення та ймовірні труднощі при відчуженні нерухомості. Оскільки відповідач вже понад рік не проживає у вищезазначеній квартирі, позивач просив визнати його таким, що втратив право користування житлом. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву та розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~є таким,\~що повідомлений\~про судове\~засідання належним\~чином,\~шляхом опублікування\~оголошення про\~виклик до\~суду. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті суду, відсутність його заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення\~ст.279 ЦПК України\~щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення\~ст.281 ЦПК України\~щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, - наявні підстави в порядку ст.ст.280,\~281 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.02.2007 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради №13671656 від 22.02.2007 (а.с.6). Згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 23.05.2014, яке набрало законної сили 03.06.2014, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради №3239 від 26.10.2021 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживає за місцем реєстрації (а.с.10). Факт не проживання відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] підтверджується актами від 27.08.2020 та 26.10.2021 (а.с.9,11). Згідно ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За правилами ст. 150, 156 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважності причин відсутності відповідача в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] не встановлено. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] понад один рік, належні заходи по утриманню майна не вживає, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 908 грн. судового збору, однак ним не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved