Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

18\~липня 2018\~року позивачка\~ [PERSON] звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~який уточнила\~протягом розгляду\~справи шляхом\~подачі заяв\~від 01.102018р.,\~від 20.02.2019р.\~та від\~24.09.2019р.,\~та в\~якому просить\~суд поділити\~спільне сумісне\~майно:\~житловий будинок [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частку даного житлового будинку та залишивши іншу 1/2 частку у власності [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що знаходилась з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис № 253 виданий Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області. Від спільного шлюбу позивачка з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 402 від 09.07.2008 року. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З березня 2018року подружжя не підтримує подружні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Позивачка та відповідач зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Місце фактичного проживання: [ADDRESS] . З квітня 2018року позивачка з донькою за вказаною адресою не мешкає. За період шлюбу подружжя за спільні кошти придбало наступне майно: 1. на підставі договору купівлі-продажу ВКА № 628261 від 24.10.2007 року був придбаний на праві загальної спільної власності житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 76,5 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м. Право власності на зазначений будинок було оформлено на відповідача, зареєстровано 14 грудня 2007 року. Свідоцтво про право власності, технічний паспорт на будинок знаходиться у відповідача. В підтвердження права власності на будинок додається Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно даних зазначеного Реєстру право власності на житловий будинок зареєстровано на відповідача за №20225463 від 14.12.2007 року у формі приватної власності, частка - 1/1,підстава виникнення права власності - договір купівлі- іродажу ВКА, 628261 від 24.10.2007 року. В даному будинку проживали позивачка та відповідач разом з дитиною, з моменту його купівлі-продажу до розірвання фактичних шлюбних відносин; 2. на підставі договору купівлі-продажу був придбаний на праві загальної спільної власності автомобіль марки: LAND ROVER, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , об`єм двигуна 1999, колір: чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, дата реєстрації 03.10.2015р. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 3 жовтня 2015 року право ясності на автомобіль було оформлено на відповідача. Позивачка мала право користування автомобілем, про що мається відмітка в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Фактично позивачка одноосібно користувалася автомобілем. В підтвердження цієї обтавини мається оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключі доступу для керування транспортним засобом. Позивачка відвідувала СТО для технічного вслуговування автомобіля. На початку квітня 2018р. відповідач забрав у неї автомобіль, який заходився у його володінні. Згідно інформації з територіального сервісного центру №1242 в Дніпропетровській області 10 квітня 2018 року відповідач здійснив перереєстрацію зазначеного транспортного засобу на фізичну особу по договору купівлі-продажу 1244/2018/893182 від 10.04.2018р. 3. розмір частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НІКХІМ» 40938779 дорівнює 65 000 грн., котра була внесена відповідачем в грошовій формі. Зазначені грошові кошти є нашою спільною сумісною власністю. У підтвердження додається досьє товариства з обмеженою відповідальністю «НІКХІМ» 40938779. Згідно даних зазначеного досьє відповідач з 04.11.2016 року є засновником, \~ \~ \~ \~його частка в статутному \~ \~ \~ \~капіталі складає 100%, розмір внеску в статутному капіталі - 65 000 грн.; 3. на підставі договору купівлі-продажу був придбаний на праві загальної спільної власності автомобіль марки: ОРЕL, модель: VЕКТRА 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р. Згідно інформації з територіального сервісного центру №1242 в Дніпропетровській області 20 вересня 2018 року відповідач здійснив перереєстрацію зазначеного транспортного засобу на фізичну особу згідно договору купівлі-продажу 3544/2018/113248 від 20.09.2018р. Ринкова вартість майна, що є об`єктом права сумісної власності складає: 1. Житловий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинка. Згідно інформації сайту про продаж аналогічного б`єкта нерухомості його вартість складає - 1 000 000 гривень. 2. Автомобіль марка: LAND ROVER, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , об`єм двигуна 1999, колір: чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, дата реєстрації 03.10.2015р. Згідно висновка №6255 від 24 січня 2019 року судового експерта-автотоварознавця по визначенню середньої вартості КТЗ середня ринкова вартість автомобіля станом цін на 10.04.2018 року (на момент відчуження) становить 629332,09 грн. (шістсот двадцять дев`ять тисяч триста тридцять дві грн 09 коп). Висновок експерта додається. 3. Частка в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НІКХІМ» 40938779 в розмірі 65 000грн. 4. Автомобіль марка: OPEL, модель: VEKTRA 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р. Згідно висновка №6256 від 24 січня 2019 року судового експерта- автотоварознавця по визначенню середньої вартості КТЗ середня ринкова вартість автомобіля станом цін на 20.09.2018 року (на момент відчуження) становить 146506,27 грн. (сто сорок шість тисяч п`ятсот шість грн 27 коп). Відчуження автомобілів марки: LAND ROVER, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , автомобіля марки: OPEL, модель: VEKTRA 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р. відповідачем здійснено без відома позивачки. Коштів від відчуження вона не отримувала. Отже, ці автомобілі продані без згоди іншого з подружжя, не в інтересах сім`ї, кошти від продажу якого не використані на потреби сім`ї, а тому є предметом розподілу и підлягає врахуванню при розподілі, як наслідок такого розподілу з відповідача підлягає стягнення грошової компенсації частки позивача у відчуженому відповідачем спільного майна подружжя. Середня ринкова вартість цих автомобілів згідно висновка судового експерта становить775838,36 грн., 1/2 частина складає - 387919,18 грн. Загальна дійсна вартість майна на час розгляду справи складає -1840838 грн. 36 коп. Для отримання своєї частки у спільній власності позивачка бажаю отримати у власність частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме: -1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинка; - грошову компенсацію в сумі 32500 грн. її частки в статутному капіталі -товариства з обмеженою відповідальністю «НІКХІМ» 40938779; - грошову компенсацію в сумі 387919,18 грн. її частки у праві власності від вартості відчуження автомобілів. Відповідачу належить на праві особистої власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Все спірне майно подружжя [PERSON] яке придбано за час шлюбу було оформлено на відповідача [PERSON] , оскільки він займався всіма угодами та оформленнями правовстановлюючих документів на майно подружжя. До теперішнього часу згоди щодо поділу спільного майна подружжя в добровільному порядку між позивачкою та відповідачем не досягнуто, що змушує позивачку звертатися до суду за захистом своїх майнових прав. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій він зазначає, 24 жовтня 2007 року ним було придбано відповідно до договору купівлі-продажу житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , будинок було придбано за 136350,00 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованим в реєстрі за № 2461, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.12.2007 року, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав, він є єдиним власником зазначеного будинку. Таким чином, [PERSON] не заперечує, що житловий будинок, за адресою [ADDRESS] був придбаний під час спільного подружнього життя. За договором купівлі-продажу, відповідачем за первісним позов, позивачем за зустрічним, був придбаний сімейний автомобіль - Land Rover, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 03.10.2015 року. 10 квітня 2018 року перебуваючи у шлюбі, продовжуючи спільне проживання разом та сімейні стосунки, відповідачем [PERSON] було відчужено відповідно до Договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] , транспортний засіб Land Rover, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , за 674601,84 грн. Транспортний засіб був відчужений в інтересах та для потреб сім`ї, оскільки станом на 10 квітня 2018 року у подружжя були відсутні будь- які підстави вважати інакше. Дізнавшись в кінці квітня 2018 року про зраду з боку позивачки за перісним позовом, подружжя припинило проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, господарства та виховання доньки. Таким чином, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині щодо компенсації частки [PERSON] у зв`язку з відчуженням 10 квітня 2018 року транспортного засобу засіб Land Rover, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а саме під час перебування у шлюбі, проживання однією сім`єю та для задоволення сімейних потреб. За договором купівлі-продажу [PERSON] був придбаний автомобіль OPEL, модель: VEKTRA 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р., даний автомобіль було відчужено ним 20 вересня 2018 року за вартістю - 32840,00 грн., не перебуваючи при цьому з [PERSON] у шлюбних відносинах (при цьому Позивачці за первісним позовом, відповідачці - за зустрічним, досконало відомо, що ще під час перебування у шлюбних відносинах мною було передано даний автомобіль у користування за генеральною довіреністю, за що було отримані грошові кошти для потреб сім`ї). Таким чином, компенсації [PERSON] підлягає 1/2 вартості автомобіля OPEL, модель: VEKTRA 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р., а саме 16420,00 грн. Для здійснення ремонту будинку [ADDRESS] , реконструкції та перепланування та перебудови господарських будівель відповідачем 04.11.2007 року було укладено Договір позики з [PERSON] , на суму в розмірі 151500,00 (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) гривень, що було еквівалентно 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США, згідно курсу НБУ станом на 04.11.2007 року (1 = 5,0500). Грошові кошти були отримані відповідно до розписок, частинами, що було пов`язано з необхідністю здійснювати ремонтні роботи та будівництво, а саме розпискою від 04.11.2007 року на суму 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США; розпискою від 12.07.2008 року на суму 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США; розпискою від 02,09.2009 року на суму 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США. За отримані від [PERSON] грошові кошти були проведені ремонтні роботи, реконструкції та будівельні роботи, факт проведення зазначених робіт підтверджується технічною інвентаризацією проведеною інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 13 листопада 2018 року. Також щодо звіту про оцінку майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , значно підвищилась ринкова вартість об`єкту нерухомого майна, та складає станом на сьогодні 515834, 00 грн. Також 15.08.2015 року та 18.09.2015 року відповідачем від [PERSON] було отримано грошові кошти загалом в розмірі 770263,20 грн. (сімсот сімдесят тисяч двісті шістдесят три гривні 20 коп.), що було еквівалентно сумі 36000,00 (тридцять шість тисяч) доларів США згідно курсу НБУ станом на 14.08.2015 року (1 = 21,3962), з цільовим призначенням - купівля автомобіля, за зазначені грошові кошти було придбано спільний сімейний автомобіль - Land Rover, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] . [PERSON] було повернуто [PERSON] грошові кошти частково відповідно до розписок на загальну суму боргу 10 000,00 (десять тисяч) доларів США. 16 листопада 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2931/18 винесено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , заборгованості за договором позики у розмірі 1 549 548,00 гривень відповідно до Договору позики укладеного для сімейних потреб. 06.01.2019 року відповідачем, після набрання рішенням законної сили, під час поїздки до Російської Федерації, було за особисті грошові кошти погашено заборгованість перед [PERSON] в повному обсязі, з урахуванням частини боргу [PERSON] , відповідачем було сплачено грошові кошти в розмірі 1 549 548,00 гривень, що підтверджується розпискою від 06.01.2019 року. Відповідач за первісним позов, позивач - за зустрічним, зазначає, що погашення ним особисто в повному обсязі, в розмірі 1 549 548,00 гривень, заборгованості за Договором позики, що укладався для спільних сімейних потреб, а саме ремонт, будівництво, реконструкція будинку за адресою [ADDRESS] , та купівлю транспортного засобу, є обставиною, що має істотне значення для вирішення спору про поділ майна подружжя. Таким чином,\~наявні підстави\~для відступлення\~від засад\~рівності часток\~подружжя та\~визнання за\~ним,\~ [PERSON] ,\~права власності\~на будинок,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , ринкова вартість якого складає 515 834, 00 грн. Також з урахуванням того, що ним було за особисті грошові кошти погашено заборгованість перед [PERSON] в повному обсязі, з урахуванням частини боргу [PERSON] , ним було сплачено грошові кошти в розмірі 1 549 548,00 гривень, сума в розмірі 774 774,00 грн. була частиною боргу [PERSON] та підлягає стягненню з неї. Вартістю 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , складає 515 834,00/2 = 257 917,00 грн. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню борг у розмірі 774 774,00 грн.- 257 917,00 грн.= 516 857,00 грн. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що з 24 вересня 2005 року перебував у шлюбі з [PERSON] зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис 253 від 24.09.2005 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , від 28.09.2005 року. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.08.2018 року по справі № 207/1381/18 шлюб між було розірвано. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2019 року по справі № 207/1381/18 рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року в частині визначення місця проживання дитини разом з матір`ю скасовано. В іншій частині рішення суду - залишено без змін. Також зазначив, що 15 серпня 2019 року було здійснено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу, а саме зміна складу та інформації щодо засновників юридичної особи, що підтверджується наданими в Додатку витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А саме лише з 15 серпня 2019 року [PERSON] став одноосібним учасником ТОВ «НІКХІМ», розмір статутного капіталу не змінювався, що свідчить про те, що він став засновником ТОВ «НІКХІМ» (ЄДРПОУ 40938779) 15 серпня 2019 року, тобто після припинення сімейних відносин та набранням законної сили рішення про розірвання шлюбу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Від представника [PERSON] - адвоката Сустав Н.В. до суду надійшли письмові пояснення за зустрічним позовом, в яких вона зазначила, що в період перебування у шлюбі позивача та відповідача, 04.11.2007 року було укладено договір позики між позивачем заззустрічним позовом та [PERSON] , грошові кошти, 66 тис. дол. США, отримані за договором позики взяті для сімейних потреб, а саме для ремонту житлового будинку та купівлі автомобіля і є спільною сумісною власністю подружжя. В період шлюбу за договором позики повернуто 10 тис. дол. США. Після припинення спільного подружнього життя, [PERSON] приймати участь в сплаті боргу відмовилась, тому позивачем за зустрічним позовом було самостійно сплачено сумісний борг в розмірі 1 549 548,00 гривень за Договором позики. Що встановлено рішенням суду про стягнення боргу за договором позики солідарно з подружжя по справі №207/2931/18. Враховуючи, що позивач та відповідач як колишнє подружжя несе солідарне зобов`язання за Договором позики від 04.11.2007 року укладеного в інтересах сім`ї, проте позивачем за зустрічним позовом самостійно за власні грошові кошти було в повному обсязі погашено заборгованість в розмірі 1 549 548,00 гри., то позивач вимушений був звернутись до суду з зустрічною позовною заявою для захисту своїх прав з в порядку зворотної вимоги ( регрес ) до солідарного боржника. Просить визнати за ним право власності на спірний будинок і стягнути з [PERSON] борг в сумі 516857 грн. Від [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення щодо зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів, в яких вона зазначила, що аргументи наведені [PERSON] щодо відступлення від засад рівності при поділі спільного будинку є не прийнятними та безпідставними. Також зазначала, що вона не була обізнана про існування договору позики та про наявність у [PERSON] 30000 доларів США. Поточний ремонт та невелике перепланування в спірному будинку проводилося своїми силами. Всі ремонті роботи були здійснені їхніми силами та їхніх друзів, батьками, матеріали для ремонту купувалися за акційними цінами та з найменшими затратами. Зазначає, що договір солідарної позики вона не визнає, так як він був укладений не в інтересах сім`ї та був укладений без її на те згоди. З березня 2018 року вона з відповідачем за первісним позом фактично припинили шлюбні відносини та спільне проживання, а 10.04.2018 року відповідач продав автомобіль Range Rover, що перебував у їхній спільній власності без її згоди. 20.09.2018 року відповідач продав автомобіль Opel Vektra, що перебував у їхній спільній власності без її згоди. Кошти які він отримав від реалізації автомобілів він витратив в особистих цілях. Вважає що відсутні підстави для задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] відносно неї про визнання права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та стягнення з неї на користь [PERSON] 516857,00 грн. грошових коштів та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 763,00 грн. В судовому засіданні представник відповідач [PERSON] просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] , а саме визнати за [PERSON] право власності на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 516 857,00 (п`ятсот шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень грошових коштів. Представник позивача адвокат Федорова О.М. в судовому засіданні пітримала позовні вимоги позивача за первісним позовом шляхом визнання за [PERSON] та за відповідачем [PERSON] право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, в рівних частках по 1/2 частині за кожним. Щодо вимоги позивача [PERSON] за зустрічним позовом визнати за ним [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] , просить відмовити у задоволенні з підстав недоведеності відступу від рівності часток подружжя. Як було засвідчено свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаними в судовому засіданні, позивач та відповідач жили добре, фінансово благополучно, постійно купували нові автомобілі, ніколи не зверталися до рідних, друзів та сусідів за допомогою та не брали грошей у борг. Також, свідками засвідчено, що ремонт у будинку був зроблений своїми руками, в тому числі за допомогою рідних та друзів, та з найменшими затратами. Суд, вислухавши представників сторін, свідків, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. ст. 57-59 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Якщо річ, що належить одному з подружжя, плодоносить, дає приплід або дохід (дивіденди), він є власником цих плодів, приплоду або доходу (дивідендів). Той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім`ї, насамперед дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов`язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім`ї, які відповідно до закону мають право користування ним. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Положення статті 12\~ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у справі, якщо суд не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання. Згідно ст. ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб (т.с. 1, арк.с. 17), від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (т.с. 1, арк.с. 23). Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення суду від 07.08.2018 (т. 2, арк.с. 31). На підставі договору купівлі-продажу ВКА № 628261 від 24.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського округу Юрченко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 2461, був придбаний житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 76,5 кв.м, житловою площею 54,6 кв.м. (т.1, арк.с. 225). Право власності на зазначений будинок було оформлено на відповідача, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів, зареєстровано 14 грудня 2007 року (т.1, арк.с.226). Свідоцтво про право власності, технічний паспорт на будинок оформлено на відповідача (т.1, арк.с. 227-236). Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок зареєстровано на відповідача за №20225463 від 14.12.2007 року у формі приватної власності, частка - 1/1, підстава виникнення права власності - договір купівлі- іродажу ВКА, 628261 від 24.10.2007 року (т.1, арк.с. 226). Як зазначила позивачка [PERSON] в позовній заяві, на підставі договору купівлі-продажу був придбаний на праві загальної спільної власності автомобіль марки: LAND ROVER, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , об`єм двигуна 1999, колір: чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, дата реєстрації 03.10.2015р. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 3 жовтня 2015 року право власності на автомобіль було оформлено на відповідача (т.1, арк.с. 33-34). Позивачка мала право користування автомобілем, про що мається відмітка в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (т.1, арк.с. 34). Позивачка відвідувала СТО для технічного вслуговування автомобіля, що підтверджується актом виконаних робіт від 26.09.2017р. № 11974 ТОВ "Аеліта Преміум". 10 квітня 2018 року відповідач здійснив перереєстрацію зазначеного транспортного засобу на фізичну особу [PERSON] за договором купівлі-продажу № 1244/2018/893182 від 10.04.2018р. (т.1, арк.с. 242). На підставі договору купівлі-продажу був придбаний на праві загальної спільної власності автомобіль марки: ОРЕL, модель: VЕКТRА 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, дата реєстрації 29.04.2009р. 20 вересня 2018 року відповідач здійснив перереєстрацію зазначеного транспортного засобу на фізичну особу [PERSON] згідно договору купівлі-продаж у 3544/2018/113248 від 20.09.2018р. Оцінюючи з точки зору належності та достовірності доводи, наведені під час судового розгляду стороною відповідача, суд виходить з наступного. Покази свідків з приводу укладення договорів позики між відповідачем та [PERSON] для здійснення ремонту у спірному будинку суд не вважає достатніми та безспірними доказами наявності таких договорів. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 2 - ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Судом також встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.11.2018 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 1549548 гривень 00 копійок (т.с. 2, арк.с. 111-113). Не погоджуючись з рішенням суду,\~ [PERSON] \~подала апеляційну скаргу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.10.2020 року апеляційну скаргу було задоволено, рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.11.2018 року та додаткове рішення від 09.10.2019р. було скасоване та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - відмовлено (т.2, арк.с. 163-166). Допитані в судовому засіданні свідки пояснювали, що позивачка не була присутньою при укладенні договорів позики між відповідачем та [PERSON] , таким чином неможливо виключити, що позивачка взагалі не була обізнаною про розмір запозичених коштів, умови повернення позики та взагалі про її існування. Виходячи з викладеного зазначене спірне майно (житловий будинок) - це майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між подружжям, оскільки інше не доведено тим з подружжя, хто спростовував цю презумпцію. Ст. ст. 68, ч.1 69, ч.1, 2, 3 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умов, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Під час\~судового розгляду\~відповідачем не\~заперечувався факт\~придбання спірного\~будинку в\~інтересах сім`ї\~та під\~час перебування\~у шлюбі\~з позивачкою. Згоди щодо варіанту поділу майна сторони під час судового розгляду не дійшли. Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ "Укрспецекспертиза", наданого у якості доказу відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом, ринкова вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] становить 515 834 грн. станом на 11.03.2019 року. Відповідно до судової практики Постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 488/3103/17, № 61-12010ск19) містить наступні правові висновки. \~У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті\~181, пункт 6 частини першої статті\~346, статті\~350,\~351 ЦК України), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331 ЦК України), «об`єкт будівництва» (статті\~876,\~877,\~879-881,\~883 ЦК України), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, необхідно визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду, оскільки її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 і, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 158/2404/13-ц (провадження № 61-21466св18). Так як станом на час судового розгляду справи у спірному будинку мешкає відповідач, а позивачка з дитиною проживає за іншою адресою, судово-технічна експертиза будинку з метою поділу його в натурі не проводилась і відповідні клопотання не заявлялись, вимог про поділ будинку в натурі не заявлено, суд вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам обох сторін, визнати за [PERSON] та за [PERSON] право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, в рівних частках по 1/2 частині за кожним. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме: визнати за [PERSON] та за [PERSON] право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, в рівних частках по 1/2 частині за кожним; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля LAND ROVER, модель: RANGE ROVER EVOQUE, універсал, номер шасі: [NUMBER] , об`єм двигуна 1999, колір: чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, в сумі 31466 грн. 05 коп; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля OPEL, модель: VEKTRA 2.2, об`єм двигуна 2198, рік випуску 2003, в сумі 73253 грн. 13 коп; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення судової експертизи вартості майна в сумі 3000,00 грн., а також судовий збір в сумі 5523,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 368,20 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати: у вигляді судового збору в сумі 5891,20 грн.

Outcome: partial