Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, посилаючись на те, що у період з 01.10.2015 року по 31.10.2018 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не оплатили дані послуги у встановлені законодавством строки. Станом на 31.10.2018 року заборгованість відповідачів по сплаті наданих послуг складає 21 838 грн. 54 коп., тому позивач просить суд стягнути дану заборгованість з відповідачів, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. 28.10.2021 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, посилаючись на те, що у період з 01.10.2015 року по 30.09.2021 року заборгованість відповідача по сплаті наданих послуг за вище вказаною адресою, складає 57 785 грн. 34 коп., тому позивач просить суд стягнути солідарно дану заборгованість з відповідачів, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме визнає заборгованість перед позивачем в межах суми своєї частки власності на квартиру, просить суд стягнути з неї та іншого відповідача заборгованість в залежності від їх часток власності на квартиру. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзиву на позов та будь-яких інших заяв, клопотань відповідач до суду не надав. Заяв, клопотань про відкладення справи суду не надано. Суд, врахувавши заяву відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. КОНЦЕРН «МТМ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.1 Статуту КОНЦЕРНУ «МТМ», основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що постачається позивачем за вищевказаною адресою (а.с. 16, 17). Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч. 1 ст. 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 цього кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 цього кодексу). Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві приватної власності належить по 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 91-92). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 23), та в матеріалах справи відсутні відомості щодо успадкування відповідачами належної йому частки квартири. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу норм 1218 ЦК України спадкоємці отримують всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, в розмірі вартості спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи норми ст. 1268 ЦК України, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого [PERSON] у встановленому законом порядку. Крім того, позивачем не заявлено будь-яких клопотань про витребування відомостей про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яким видано свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В силу норм 1218 ЦК України спадкоємці отримують всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, в розмірі вартості спадкового майна. Разом з тим, кредитору спадкодавця при зверненні з вимогами до спадкоємця потрібно дотримуватися вимог, установлених ст. ст. 1281-1282 ЦК. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В межах даної цивільної справи позивачем КОНЦЕРН «МТМ» не пред`явлено вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Будь-яких доказів зворотного позивачем не надано. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені позовних вимог в частині стягнення 1/3 частки, яка належала на праві спільної часткової власності [PERSON] . У зв`язку з тим, що кожному із власників належить певна частка квартири, вони повинні відповідати в дольовому порядку. Вказана квартира належить до об`єкту спільної часткової власності, що вбачається з інформації з реєстру прав на нерухоме майно, тому співвласники повинні здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги пропорційно до їх частки. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Оскільки [PERSON] , [PERSON] є власниками по 1/3 частки квартири кожний, то з них слід стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , в сумі 19 261 грн. 78 коп. з кожного (пропорційно до їх частки). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідачі неналежним чином виконували свої вищезазначені зобов`язання, внаслідок чого у них виникла заборгованість за надані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.10.2015 року по 30.09.2021 року в сумі 57 785 грн. 34 коп., яка добровільно відповідачами не сплачена. Суд враховує позицію відповідача [PERSON] щодо визнання нею позовних вимог в сумі в залежності від частки власності квартири. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості та судового збору у солідарному порядку, то необхідно вказати наступне. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК, які регулюють правовідносини з права власності. Положення ст. ст. 160 та 162 ЖК УРСР поряд з положеннями гл. 58 ЦК регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг. Таким чином, установивши, що майно належить відповідачам на праві спільної часткової власності, не підлягають застосуванню ст. ст. 160, 162 ЖК УРСР (вказана правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 4 листопада 2015 року № 6-734цс15). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, наявна заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] пропорційно її частці права власності на квартиру, що становить 19 261 грн. 78 коп., а також стягненню з [PERSON] пропорційно його частці права власності на квартиру, що становить 19 261 грн. 78 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягає частковому задоволенню. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial