Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 29 серпня 2009 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З 2020 року [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання. При цьому, між ними була досягнута згода стосовно місця проживання малолітньої дочки разом з матір`ю. В вересні 2020 року [PERSON] запропонував позивачу надати можливість дитині тиждень пожити разом з ним за адресою: [ADDRESS] , пообіцявши повернути дитину за зареєстрованим місцем проживання. В подальшому [PERSON] повідомив, що не має наміру повертати дитину та дитина буде проживати разом з ним. У такий спосіб [PERSON] самовільно змінив місце проживання дочки та порушив право позивача на участь у вихованні з дочкою та особистому спілкуванні з нею. У зв`язку з цим, [PERSON] просить визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом з нею. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи залучено службу у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району замість служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської РДА Київської області (а.с.60-61). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.96). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач та її представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказала на те, що між сторонами по справі відсутній спір про місце проживання дочки, тому позовні вимоги заявлені позивачем передчасно. Оскільки, дитина на даний час проживає разом з матір`ю, при цьому батько не намагається її відібрати у матері або визначити місце проживання дитини разом з ним. Натомість батько згодний, щоб дитина і надалі мешкала з матір`ю. Крім цього, позовні вимоги не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підтверджуються належними доказами. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.10). Від цього шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що на даний час малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , згідно акту обстеження умов проживання від 01 вересня 2021 року, складеного комісією служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.73). Разом з цим, в період з липня 2020 року по квітень 2021 року малолітня [PERSON] проживала разом з батьком за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . З листа служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської РДА №48/90-35-621 від 23 листопада 2020 року вбачається, що переїзд дитини до батька - це рішення самої дитини. Дівчинка заявила про бажання проживати разом з батьком, про що звернулась до служби з відповідною заявою (а.с.12). Вказані обставини спростовують твердження позивача стосовно того, що відповідач самовільно змінив місце проживання дитини. За змістом висновку органу опіки та піклування Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району №315 від 16 вересня 2021 року, вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] . Встановлено, що для дитини створені належні умови, дівчинка має окрему облаштовану кімнату. Всі потреби дитини задоволені, вона проживає у комфортних умовах разом з матір`ю з якою в неї доброзичливі стосунки побудовані на взаємодовірі та розумінні. При безпосередньому спілкуванні з дівчинкою з`ясовано, що дитина прив`язана до батьків, обох любить, але перевагу надає проживанню з матір`ю. У зв`язку з цим, приймаючи до уваги, що батько дівчинки не заперечує проти проживання дитини з матір`ю, члени комісії одноголосно вважають за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з її матір`ю [PERSON] (а.с.70-72). Таким чином, судом не встановлено обставин, які в розумінні ч.2 ст.161 СК України, перешкоджали б визначенню місця проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю. VII. Доводи відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Судом критично оцінюється твердження відповідача з приводу того, що на даний час він матеріально забезпечує утримання дочки, що підтверджується копіями квитанцій про переказ грошових коштів користь [PERSON] (а.с.79-93). Оскільки, обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, передбачений положенням ст.180 СК України, та в жодній мірі не впливає на вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю чи батьком. Крім цього, відповідач вказав на те, що між ним та [PERSON] відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини як на час звернення позивача до суду з позовом, так і на час розгляду даної справи в суді. Оскільки, відповідач не вимагав і не вимагає від матері дитини змінити її місце проживання, не порушує в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не звертається до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним. На даний час дитина за власним бажанням проживає з позивачем, відповідач проти цього не заперечує і згодний, щоб дитина і надалі проживала з матір`ю. Суд не погоджується з такими доводами відповідача у зв`язку з тим, що з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач не заявляла клопотання про відмову від позову чи про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору. Натомість, представник позивача та позивач наполягають на задоволенні пред`явленого позову. Тому, на переконання суду, спір між сторонами по справі залишився не вирішеним. До того ж як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц (провадження №61-1807св20) надання органом опіки та піклування, висновку про доцільність визначення місця проживання дітей з матір`ю не свідчить про те, що між сторонами відсутній спір. Відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. VIII. Висновки суду. Зважаючи на вищезазначені обставини в сукупності суд вважає, за допустиме визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю за адресою її місця проживання. IX. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.7), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved