Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Адвокат Довгій В.І. представник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с. Горінчово Хустського району Закарпатської області, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , безвісно відсутнім, з 01 січня 2013 року. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] з 22 квітня 2010 року перебували у шлюбі, який розірвали за рішенням суду від\~ 09.10.2019 року. У шлюбі в них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 28 листопада 2019 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття. 24.01.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду. [PERSON] відсутній за місцем проживання, майно, на яке можливо звернути стягнення у [PERSON] також відсутнє. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року [PERSON] за поданням начальника РВ ДВС оголошено в розшук. З 2012 року [PERSON] відсутній за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно малолітній [PERSON] , [INFO] для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. В судове засідання адвокат Довгій В.І., заявниця [PERSON] та її законний представник [PERSON] не з`явилися, надали суду заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутні. Представники заінтересованої особи: управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вважає, що можливо визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи: управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності заявника та заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що шлюб, укладений 22.04.2010 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №7, розірвано за рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 09.10.2019 року, яке набрало законної сили 30.11.2019 року. (а.с. 11, 17, 18). У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03.01.2013 року. (а.с. 12). За рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.11.2019 року з [PERSON] присуджено до стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повнолітнього віку.\~ Як зазначає заявник у заяві, останнім відомим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання вказаного рішення, наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів, його відсутністю за місцем проживання, а також відсутності у [PERSON] майна або доходу, на яке можливо звернути стягнення, [PERSON] звертається із заявою до Хустського РВ ДВС про оголошення розшуку [PERSON] (а.с.19-21). Ухвалою Хустського районного суду від 27 липня 2020 року подання в.о. начальника Хустського районного відділу ДВС було задоволено та оголошено розшук [PERSON] , останнім відомим місцем проживання якого є [ADDRESS] . (а.с. 19-21). Місце знаходження (перебування) [PERSON] невідоме. Як вбачається з довідки № 1759/02-30, виданої виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради 01.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживаючий за адресою: [ADDRESS] ,за вищевказаною адресою не проживає з 2012 року. (а.с. 22). Місце знаходження (перебування) громадянина [PERSON] невідоме. Наразі встановити місце перебування [PERSON] не надалося можливим. Згідно зі ч. 1 ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України - у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. При вирішення даного спору, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року, справа №225/1297/17, що "безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер"; у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року, справа № 317/3139/15-ц, зазначено, що "визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, однак і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла)". З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у відповідності до ст. 43 ЦК України, зважаючи на відсутність [PERSON] за місцем його реєстрації та відсутність відомостей про місце його перебування протягом останніх дев`яти років, беручи до уваги те, що [PERSON] перебуває в розшуку і його місце перебування (знаходження) невідоме, зважаючи на заінтересованість [PERSON] та [PERSON] у вирішенні питання визнання [PERSON] безвісно відсутнім для отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved