Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення орендної плати, зазначивши, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП № 016073 від 02.02.2001 року, вона являється власницею земельної ділянки площею 4,890 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:0465. 11.09.2005 року позивачка уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований 04.10.2005 року. 06.03.2015 року [PERSON] уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.09.2005 року. 08.06.2017 року позивачка уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.09.2005 року, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить до виплати на руки 12050,00 гривень. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Відповідно до умов Договору Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Починаючи з моменту укладення Договору та його державної реєстрації, Орендар не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати. Так, відповідачем не сплачено позивачці орендну плату за 2021 рік. [PERSON] неодноразово з`являлася до відповідача за орендною платою, проте, представники відповідача кожного разу відмовляли їй у видачі орендної плати, мотивуючи тим, що немає коштів в Орендаря. В зв`язку з чим, просить стягнути з ТОВ «Відродження» на користь [PERSON] заборгованість з виплати орендної плати у розмірі 12050 грн. та судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності представника позивачки [PERSON] - [PERSON] , який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 4,890 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 016073 від 02.02.2001 року (а. с. 8). 11.09.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у ДП Центр ДЗК 31.1.2005 року за № 4/40502500258. У відповідності до договору оренди земельної ділянки від 11.09.2005 року було складено акт прийомки-передачі земельної ділянки, згідно якого Орендовавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку (пай) площею 4,890 га, в тому числі ріллі 4,890 га, в тимчасове користування на умовах договору оренди.(а. с. 5-7). 06.03.2015 року [PERSON] уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.09.2005 року (а. с. 9). Крім того, 08.06.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.09.2005 року, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 14968,94 гривень, в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплати на руки 12050 гривень. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди (а. с. 10). Так, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст. 24 ч. 1 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом достовірно встановлено, що відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання за договором оренди, у зв`язку з чим, ТОВ «Відродження» має перед позивачкою заборгованість із виплати орендної плати за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки, загальною площею 4,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1224280500:01:001:0465 в розмірі 12050 грн. Доказів зворотного (повної або часткової сплати орендної плати) відповідачем суду не надано. Таким чином, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved