Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому просили визнати дійсним Договір №675 від 17.11.2001 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , посвідчений на Універсальній товарній біржі «Фенікс» між продавцем - [PERSON] та покупцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді від 02.06.2021 року даний позов залишено без руху, надано позивачам строк на усунення недоліків, вказаних в ухвалі. 11.06.2021 року на адресу суду від представника позивачів адвоката Іванової Н.М., на виконання вимог ухвали від 02.06.2021 року, надійшла позовна заява в новій редакції. Ухвалою від 15.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» копію Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, 23.11.1999 року, р.№4-2645, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 13.12.1999 року за №154. 21.07.2021 року на адресу суду, від КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», надійшов супровідний лист від 30.06.2021 року № 1672 до якого додано копію Свідоцтва, витребуваного ухвалою від 15.06.2021 року. Ухвалою суду від 02.12.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Каленик Юлії Михайлівни копію спадкової справи №10/2021, заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] , оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні. 25.01.2022 року від приватного нотаріуса Каленик Ю.М. надійшла, витребувана ухвалою суду від 02.12.2021 року, спадкова справа №10/2021. Ухвалою суду від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів адвокат Іванова Н.М., надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об \~ \~ \~ \~'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що 17.11.2001 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , як продавцем на Універсальній товарній біржі «Фенікс» укладено договір № 675 купівлі-продажу в рівних долях житлового будинку з відповідними господарчими і побутовими будовами і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстрованого у Миколаївському МБТІ 29.11.2001 року за реєстр. №154. Даний будинокналежав відповідачу на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за законом», виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, 23.11.1999 року, р.№4-2645, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 13.12.1999 року за №154. За домовленістю сторін будинок проданий за 1700,00 гривень. Тобто, усі умови договору купівлі-продажу сторонами виконано повністю. З наданих доказів встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Каленик Ю.М. із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] 13.05.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Каленик Ю.М. заведено спадкову справу №10/2021. Разом з тим, надано роз`яснення, згідно якого спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу чинному законодавству. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємицями за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №10/2021 від 13.05.2021 року. Згідно ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у серпні 2001 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. При цьому, чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, в самому Законі України\~"Про\~товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.\~15\~цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Частиною другою статті 47\~ЦК Української\~РСР передбачено право суду визнати непосвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657\~ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650\~ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем [PERSON] , та покупцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 675 від 17.11.2001 року, оформленого на Універсальній товарній біржі «Фенікс», дійсним. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved