Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~посилаючись на\~те,\~що 30\~серпня 2014\~року вони\~з відповідачем\~уклали шлюб,\~який зареєстрували\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Гусятинського\~районного управління\~юстиції у\~Тернопільській області. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем фактично разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги, матеріально не забезпечує дитину, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , визначені у розмірі по ј частці усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляд справи повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] \~ надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] надіслав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази в справі та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 серпня вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, відповідний актовий запис за № 76. (а.с. 4). У сторін по справі є дочка [PERSON] , [INFO] . (а.с.3), яка проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Добровільно питання утримання малолітню дитину сторонами не врегульовано.(а.с.5) Судом також встановлено, що починаючи з 05.01.2022 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, , а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1, ч.2 ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно\~до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~задовільний стан\~здоров`я дитини\~ [PERSON] ,\~ задовільний\~стан здоров`я\~платника аліментів,\~його матеріальне\~становище і\~приходить до\~висновку про\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти в\~розмірі 1/4\~частки усіх\~видів його\~заробітку (доходу), але\~не менше\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: approved