Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У січні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсними транзакцій, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в якій позивач вказує, що 11.10.2013 року між нею та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено угоду № SAMDN52000113134114, згідно якої видано кредитну картку № [NUMBER] (універсальна). Відповідач неодноразово на власний розсуд та по своїй ініціативі змінював кредитний ліміт. 27.04.2021 року о 08 год. 19 хв. позивачу на номер мобільного телефону [NUMBER] відбувся телефонний дзвінок з номеру [NUMBER] , під час якого особа з жіночим голосом представилась працівником АТ КБ "Приватбанк", повідомила про необхідність авторизації її картки, назвала її номер та запропонувала ввійти до системи Приват-24. Після цієї розмови, не вчинивши ніяких дій у системі Приват-24, не назвавши номеру картки, пароля та інших своїх і банківських ідентифікаційних даних, позивач відключилась від з`єднання. Перевіривши стан свого рахунку, виявила, що з кредитної картки списані кошти нібито "за розваги" двома сумами: 25000 грн. 00 грн. та 7000 грн. 00 коп., а всього 32000 грн. 00 коп., про що відразу повідомила на гарячу лінію АТ КБ "Приватбанк" на номер 3700. Згодом звернулася з письмовою заявою до АТ КБ "Приватбанк", якою повідомила про викладені обставини, просила не нараховувати відсотки та провести службове розслідування, адже особа, яка телефонувала, представилася працівником банку та знала її дані. За вищевказаним фактом було відкрито кримінальне провадження, що підтверджується витягом з реєстру досудових розслідувань. У ході досудового розслідування слідчими ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області отримано витяг від ПАТ "ВФ Україна" за телефонними дзвінками з номеру [NUMBER] , з якого вбачається, що телефонний дзвінок 27.04.2021 року о 08 год. 19 хв. на її номер здійснювався з номеру [NUMBER] , (ІМЕІ) телефону: [NUMBER] , що знаходився за адресою: м. Київ, вул. Північно Сирецька, 1-3, що очевидно підтверджує факт того, що кошти, які знаходилися на картці, вибули з її володіння без її волевиявлення. Відповідач не надавши жодної інформації позивачу та її представнику на адвокатський запит, не вчинив жодних дій для повернення (блокування) списаних з картки коштів та продовжив нараховувати відсотки на картку, самовільно без згоди позивача спасав кошти з пенсійної картки 27.05.2021 року у розмірі 823 грн. 58 коп., 05.10.2021 року у розмірі 687 грн. 76 коп., а також 20 грн., постійно надсилав повідомлення про необхідність погашення заборгованості. Єдиним хто мав інформацію про її персональні дані, а саме про наявність кредитної картки та кредитного ліміту, її номер, термін дії, CVV2-код, - є саме АТ КБ "ПриватБанк", який не виконав свого обов`язку щодо належного зберігання та захисту інформації, що містить банківську таємницю, внаслідок чого були порушенні її права та викрадено кредитні кошти з її кредитної картки. Вказала, що нікому не надавала своїх даних, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, номер картки, термін її дії та CVV2-код, приклала максимальні зусилля для повернення коштів, які без її волі вибули з її картки, шляхом термінового повідомлення на гарячу лінію 3700, звернення з письмовою заявою до відповідача та заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів. Натомість відповідач не виконав покладені на нього обов`язки та не вжив усіх можливих та необхідних заходів для уникнення збитків у даній ситуації. Відповідно до п. 9 розділу VI "Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням", затвердженого постановою правління Національного Банку України від 05.11.2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Вважає, що нею здійснено всі визначені заходи, які передбачені в даному випадку щодо доведення своєї невинуватості у здійсненні зазначених дій, а отже як користувач картки вона не може нести відповідальність за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без її фізичного пред`явлення або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя. З урахуванням положень ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та п. 9 розділу VI "Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням", саме на AT КБ "ПриватБанк" покладається обов`язок надати докази та спростувати доводи позивача про те, що вона не розголошувала свої дані та банківської картки, не користувалася нею, не вчиняла будь-яких дій чи бездіяльності, які б сприяли здійсненню вищезазначених операцій. Бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті будь-яких належних та достатніх заходів для вирішення спірного питання та захисту її порушених прав як клієнта банку, його систематичні вимоги про погашення заборгованості, які супроводжувалися цинізмом, з вимогою "погасити борг, щоб скористатися кредитним лімітом", та самовільне списання коштів з картки, на яку позивачу надходить пенсія інваліда 2-ої групи, спричинили неабиякі душевні страждання, які не могли негативно не відобразитися на здоров`ї. Будучи у безпорадному стані, позивач позбавлена будь-якої підтримки та розуміння від банку, який повинен був вжити заходів при її зверненні щодо відновлення порушених прав, впала у відчай, адже відповідач розпочав нарахування відсотків та списання коштів з пенсії, якої ледве вистачає на лікування. Враховуючи стан здоров`я, протиправність дій відповідача та їх тривалість, оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп. Просить визнати недійсними транзакції RRN: 49914060568 від 27.04.2021 року (08:44:45 год.) на суму 25000 грн. 00 коп., RRN: 49914073620 від 27.04.2021 року (08:45:25 год.) на суму 7000 грн. 00 коп., які здійснювалися з картки [PERSON] № [NUMBER] , ІВАN: [NUMBER] , що видана (діє) на підставі угоди від 11.10.2013 року № SAMDN52000113134114; зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" відновити залишок коштів [PERSON] на картковому рахунку: карта № [NUMBER] , ІВАN: [NUMBER] , що видана (діє) на підставі угоди від 11.10.2013 року № SAMDN52000113134114, до того стану, у якому він перебував перед виконанням транзакцій RRN: 49914060568 та RRN: 49914073620, тобто станом на 08 год. 43 хв. 27.04.2021 року; зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" скасувати нараховані пеню, штрафні санкції, проценти за користування кредитом, які утворились внаслідок транзакцій RRN: 49914060568 від 27.04.2021 року (08:44:45 год.) та RRN: 49914073620 від 27.04.2021 року (08:45:25 год.) за всіма банківськими рахунками в АТ КБ "ПриватБанк", що відкриті на ім`я [PERSON] ; стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] 1531 грн. 34 коп., що були списані з її картки № [NUMBER] ; стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач АТ КБ "ПриватБанк" отримав ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї 24.01.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву у строки, встановлені в ухвалі про відкриття провадження, та станом на час розгляду справи не подав, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2013 року між [PERSON] та АТ КБ "ПриватБанк" укладено договір № SAMDN52000113134114, на підставі якого позивачу відкрито картковий рахунок IBAN: [NUMBER] та видано кредитну картку "Універсальна голд" № [NUMBER] . 27.04.2021 року о 08 год. 19 хв. позивач [PERSON] відповіла на дзвінок на номер її мобільного телефону [NUMBER] , здійснений з номеру [NUMBER] (який перебував за адресою: м. Київ, вул. Північно Сирецька, 1-3). Як вказала у позовній заяві позивач, під час телефонної розмови особа з жіночим голосом, яка представилася представилась працівником АТ КБ "Приватбанк", повідомила про необхідність авторизації її картки, назвала номер картки та запропонувала ввійти до системи Приват-24. Після цієї розмови, яка тривала 1632 сек., не вчинивши ніяких дій у системі "Приват-24", не назвавши номеру картки, пароля та інших своїх і банківських ідентифікаційних даних, позивач відключилась від з`єднання, а перевіривши стан банківського рахунку IBAN: [NUMBER] , виявила, що з нього зняті кошти у загальній сумі 32000 грн. Наявні у справі документи об`єктивно підтверджують, що по картковому рахунку позивача [PERSON] № IBAN: [NUMBER] , 27.04.2021 року о 08 год. 44 хв. 45 сек. була проведена операція з розрахунку за розваги на суму 25000 грн. 00 коп., назва точки розрахунку карткою - XBILL*ZMONEY AP, адреса точки розрахунку карткою - RIZKA STR, 8A, KYIV, UA, а також 27.04.2021 року о 08 год. 45 хв. 25 сек. проведена операція по розрахунку на суму 7000 грн. 00 коп., назва точки розрахунку карткою - XBILL*ZMONEY AP, адреса точки розрахунку карткою - RIZKA STR, 8A, KYIV, UA. Вказане підтверджується скриншотами з додатку "Приват-24" та відповідними квитанціями про проведені операції. Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" № IBFTJ7IMVEMB74VH від 11.12.2021 року, виданої [PERSON] , станом на 11.12.2021 року по рахунку - картка [NUMBER] , ІВАN: [NUMBER] , угода № SAMDN52000113134114 від 11.10.2013 року, тип рахунку - картка Універсальна Голд, сума залишку у валютному еквіваленті (UAH) - 37952 грн. 17 коп. При цьому, встановлені судом обставини свідчать, що [PERSON] 27.04.2021 року в час здійснення транзакції з її картки у м. Києві фактично перебувала у м. Полтаві, одразу ж після виявлення зняття з її банківської картки кредитних коштів невідомою особою звернулася до АТ КБ "Приватбанк", а її син [PERSON] - до ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з повідомленням про ці факти. Так, 27 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з заявою щодо проведення службового розслідування по факту списання коштів нібито "за розваги" двома сумами 25000 грн. та 7000 грн. 27.04.2021 року, вказавши, що одразу ж повідомила про цей факт на гарячу лінію банку, просила не здійснювати нарахування відсотків та пені за її карткою. Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку № 3497 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.04.2021 року, виданого пом. чергового старшого сержанта поліції ВП № 1 (м. Полтави) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Кошельник В.О., 27.04.2021 року о 13:24 надійшла заява до РУ про те, що 27.04.2021 року о 13:15 за адресою району вул. Дружби, буд. 2-а, 27.04.2021 року до ч/ч В-ня № 1 Полтавського РУП надійшла письмова заява [PERSON] , [INFO] , про те, що 27.04.2021 року близько 10 год. 30 хв. на мобільний телефон гр. [PERSON] зателефонував невідомий, представився працівником "Приватбанк" та шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 32000 грн. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.04.2021 року ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження № 12021175460000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою [PERSON] про те, що 27.04.2021 року о 10:30 перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , невідома особа під приводом працівника "Приватбанк" шахрайським шляхом зловживаючи довірою заволодів грошовими коштами, які находилися на картці, яка належала [PERSON] , чим спричинила майнової шкоди на суму 32000 грн. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідувань № 12021175460000209 від 09.07.2021 року ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою [PERSON] , яка надійшла до чергової частини ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, по факту того, що невідома особа під приводом працівника "Приватбанк" шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами, які знаходилися на картці, що належала його матері гр. [PERSON] , чим спричинили останній майнової шкоди. Позивачем на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує позовні вимоги, до позову приєднано ряд скриншотів переписки в мобільному додатку "Приват24" Вказані скриншоти свідчать про те, що позивач [PERSON] подавала АТ КБ "ПриватБанк" заявку № 1501269 на повернення коштів по операції з картки [NUMBER] на суму 25000 грн. 00 коп. 2021-04-27 08:44:45 в терміналі ЕО104681 та заявку № 1501270 на повернення коштів по операції з картки [NUMBER] на суму 7000 грн. 00 коп. 2021-04-27 08:45:25 в терміналі ЕО104681. АТ КБ "Приватбанк" повідомив [PERSON] в додатку "Приват-24", що її заява прийнята, регламент обробки заяви 45-120 днів. 17.05.2021 року [PERSON] отримана від АТ КБ "Приватбанк" повідомлення в мобільному додатку "Приват24", відповідно до якого на картку Універсальна GOLD цього місяця до 25 числа потрібно внести залишок обов`язкового платежу - 1538,58 UAН, що підтверджується відповідними скриншотами з "Приват-24". Крім того, позивач [PERSON] отримала від АТ КБ "Приватбанк" повідомлення в мобільному додатку "Приват-24" про списання коштів з картки [NUMBER] в рахунок оплати обов`язкового платежу для погашення боргу за карткою [NUMBER] , а саме: 27.05.2021 року списано 823 грн. 58 коп., 04.06.2021 року списано 20 грн. 00 коп., 07.06.2021 року списано 687 грн. 76 коп., 27.06.2021 року списано 0 грн. 26 коп., що підтверджується відповідними скриншотами мобільного додатку "Приват-24". Надані позивачем документи свідчать, що АТ КБ "Приватбанк" з рахунків [PERSON] списано кошти в загальному розмірі 1531 грн. 60 коп. 13.07.2021 року позивачем [PERSON] отримане від АТ КБ "Приватбанк" повідомлення в мобільному додатку "Приват-24", відповідно до якого підготовлено рішення за її заявкою № [NUMBER] , заявка опрацьована, в даній ситуації можливе вирішення питання зі сторони поліції. Для подачі заявки на шахрайство, на жаль, не вдалося додзвонитися по телефону [NUMBER] . Згідно повідомлення АТ КБ "Приватбанк" в мобільному додатку "Приват-24" від 04.08.2021 року на картку [NUMBER] встановлено обмеження через прострочений борг. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно п. 1.2 "Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці", затверджених Постановою Правління Національного банку України № 267 від 14.07.2006 року банки зобов`язані забезпечувати зберігання та захист інформації, яка містить банківську таємницю, з метою недопущення її незаконного розкриття. Статтею 60 Закону України "Про банк і банківську діяльність" визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". Згідно п. 1.27 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Пунктом 6.3 ст.6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Крім того, згідно п. 1.5 Розділу І "Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів", що затверджена постановою Правління Національно банку України № 492 від 12 листопада 2003 року, умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Згідно п. 14.17 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень скарг громадян. Частиною 1 ст. 40-1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що сквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб`єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Згідно із п. 8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління Національного банку України № 705 від 5 листопада 2014 року, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням цієї операції. Також в п. 9 цього ж Положення визначено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, встановивши, що відповідачем не доведено вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а позивач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила відповідача про цей факт, та врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку, що з рахунку позивача відбулося несанкціоноване списання коштів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) від 28.02.2018 року у справі № 725/314/15-ц (касаційне провадження № 61-5769св18), від 20.06.2018 року в справі № 691/699/16-ц (касаційне провадження № 61-16504св18), від 02.09.2020 року у справі № 311/634/18-ц (касаційне провадження № 61-1837св19) вказану правову позицію підтримав. Таким чином, з урахуванням взятих відповідачем на себе зобов`язань і недоведеності вини позивача в порушенні правил використання банківських платіжних карток чи системи віддаленого банківського обслуговування "Приват24", суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнати недійсними транзакції RRN: 49914060568 від 27.04.2021 року на суму 25000 грн. 00 коп., RRN: 49914073620 від 27.04.2021 року на суму 7000 грн. 00 коп., зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" відновити залишок коштів [PERSON] на картковому рахунку карта № [NUMBER] , ІВАN: [NUMBER] , до того стану, у якому він перебував перед виконанням транзакцій RRN: [NUMBER] та RRN: 49914073620, та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] 1531 грн. 34 коп. (в межах заявлених позовних вимог), що були списані банком з її картки № [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості, яка виникла не з її вини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" скасувати нараховані пеню, штрафні санкції, проценти за користування кредитом, які утворились внаслідок транзакцій RRN: 49914060568 від 27.04.2021 року та RRN: 49914073620 від 27.04.2021 року за всіма банківськими рахунками в АТ КБ "ПриватБанк", що відкриті на ім`я [PERSON] , оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" нараховано пеню, штрафні санкції, проценти за користування кредитом по рахунку ІВАN: [NUMBER] , з якого незаконно знято кошти в загальні сумі 32000 грн. 00 коп. 27.04.2021 року, та/або по інших рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] (за їх наявності), а також жодних доказів, які містять відомості про дату та розмір таких нарахувань, як власне і дані про реквізити рахунків позивача, по яких застосовані такі санкції. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди з AT КБ "ПриватБанк", суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті будь-яких належних та достатніх заходів для вирішення спірного питання та захисту її порушених прав як клієнта банку, його систематичні вимоги про погашення заборгованості, які супроводжувалися цинізмом, з вимогою "погасити борг, щоб скористатися кредитним лімітом", та самовільне списання коштів з картки, на яку позивачу надходить пенсія інваліда 2-ої групи, спричинили душевні страждання, які не могли негативно не відобразитися на здоров`ї. Будучи у безпорадному стані, позивач була позбавлена будь-якої підтримки та розуміння від банку, який повинен був вжити заходів при її зверненні щодо відновлення порушених прав, впала у відчай, адже відповідач розпочав нарахування відсотків та списання коштів з пенсії, якої ледве вистачає на лікування. Наявні у справі документи свідчать, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи. На підтвердження факту погіршення стану здоров`я у зв`язку з обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, нею надано суду виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, від 01.11.2021 року, згідно записів у якій зі слів хворої погіршення стану здоров`я відмічається з червня 2021 року після перенесеного стресу. Встановлені судом обставини об`єктивно свідчать про те, що з кредитної картки позивачки у квітні 2021 року незаконно знято кошти в сумі 32000 грн. 00 коп., що є значною для неї, та як наслідок нараховано заборгованість за кредитом, а також безпідставно списано кошти в загальному розмірі 1531 грн. 60 коп. в рахунок погашення вказаного боргу. Очевидно, що вона з метою відновлення порушених прав вимушена була доводити правомірність своїх дій й відсутність боргу за кредитом, неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення коштів, а також до правоохоронних органів. Тобто, на переконання суду, доведеним є факт переживань позивача через безпідставне виникнення заборгованості по кредиту і невжиття заходів банком щодо проведення належної перевірки та вирішення питання про повернення коштів, якими заволоділи невідомі особи, що об`єктивно негативно позначилось на її психологічному душевному стані та, як насідок, негативно відобразилося і на фізичному стані здоров`я. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних наслідків, глибини моральних та душевних страждань позивача внаслідок незаконного всупереч її волі зняття кредитних коштів, безпідставного списання банком належних їй коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту, яка виникла не з вини позивача, невжиття заходів до відновлення порушених прав позивача, ставлення до порушення та його наслідків з боку відповідача АТ КБ "ПриватБанк", інші обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав як компенсація моральної (немайнової) шкоди не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного. З урахуванням конкретних обставин справи, характеру наслідків протиправних дій відповідача АТ КБ "ПриватБанк", суд вважає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, що підлягає стягненню на його користь, є сума у розмірі 1000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне. Як визначено в ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи безстроково, відповідно, вона звільнена від сплати судового збору. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними транзакцій, про зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" відновити залишок коштів на картковому рахунку [PERSON] та стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на її користь коштів в сумі 1531 грн. 34 коп., що були списані з її картки № [NUMBER] , з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у повному розмірі за кожну вимогу у розмірі, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з відповідними позовними вимогами за ставками, визначеними в ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням положень Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", а також частина судового збору з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди пропорційно до задоволеної частини цих вимог, а всього кошти у розмірі 3026 грн. 82 коп. (992 грн. 40 коп. + 992 грн. 40 коп. + 992 грн. 40 коп. + 49 грн. 62 коп.) На підставі викладеного,

Outcome: partial