Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до ТОВ «Платінум Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. видано виконавчий напис про стягнення з неї\~ заборгованості за кредитним договором\~ №400422851 від 14.11.2007 року\~ в сумі 5325 грн. 20 коп. Вказала, що дійсно, 14.11.2007 року\~ між нею та ПАТ «Альфа-Банк»\~ було укладено кредитний договір\~ на суму 3928 грн. 29 коп.\~ із зазначенням\~ відсоткової ставки\~ 0,01%, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.12.2009. У період дії кредиту\~ позивач повністю погасила\~ суму кредиту\~ та відсотки за користування ним, однак приватний нотаріус при винесенні виконавчого напису\~ не переконалася у безспірності заборгованості. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як нотаріусом порушено положення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зазначила також, що виконавчий напис вчинено за період, який\~ перевищує\~ три роки, а саме виконавчий напис вчинено лише\~ у квітні 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності. Відтак звернулася до суду з позовом та просить визнати виконавчий напис\~ вчинений 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~ Буждиганчук Є.Ю. та зареєстрований в реєстрі №4445 про стягнення з неї заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином,\~ що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу\~ Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, за наявності згоди позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 листопада 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір. Дана обставина визнається позивачем, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню. 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 4445 про стягнення з [PERSON] 5325 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором №400422851 від 14.11.2007 укладеного з ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником усіх прав і обов`язків\~ якого, згідно договору факторингу\~ від 30.09.2009 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником\~ якого, згідно договору факторингу №2012-2-1/1 є ТОВ «Купер Прайс», правонаступником\~ якого, згідно договору факторингу\~ від 01.09.2020 №0109/2020 є ТОВ «Платінум Фінанс», яка складається з несплаченого тіла кредиту\~ в розмірі 2201 грн. 62 коп., відсотків та штрафних санкцій в\~ розмірі 3126 грн. 58 коп.\~ Строк, за який проводиться стягнення здійснюється за період з 19.11.2008 по 16.11.2020. На виконання вказаного напису постановою\~ приватного\~ виконавця виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. від 30.08.2021 було відкрито виконавче провадження № 66651212. Постановою державного виконавця\~ від 06.09.2021 по виконавчому провадженню №66651212\~ звернуто стягнення на доходи боржника. На виконання ухвали суду від 10 листопада 2021 року приватним виконавцем надано копії виконавчого напису від 06 квітня 2021 року,\~ заяви\~ ТОВ «Платінум Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, кредитного договору\~ від 14.11.2007, договір факторингу\~ від 30.09.2009 про\~ відступлення\~ ТОВ «Кредитні ініціативи»\~ ПАТ «Альфа-Банк» прав вимоги до боржників, договір факторингу №2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року про відступлення ТОВ «Кредитні ініціативи» ТОВ «Купер Прайс» прав вимоги до боржників, додаткової угоди №1 до договору факторингу №2012-2-1/1, акту приймання-передачі\~ реєстру боржників від 24.12.2012 до договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012,\~ договору факторингу №0109/2020 від 01.09.2020 про відступлення ТОВ «Платинум Фінанс»\~ ТОВ «Купер Прайс» прав вимог до боржників, витяг з додатку 1-2 до Договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012 та розрахунки заборгованості\~ станом на 01.09.2020 та 16.11.2020. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 наведеного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться у підпунктах 3.1, 3.3 пункту 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Зі змісту наведеної норми вбачається, що трьохрічний строк в межах якого може бути вчинено виконавчий напис законодавець пов`язує з моментом виникнення права вимоги, при цьому обумовлює, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» не обмежено трьохрічним строком нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис за умов встановлення сторонами, відповідно до статті 259 ЦК України збільшеної позовної давності для відповідної вимоги. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з кредитного договору від 14.11.2007 року\~ остаточна дата повернення\~ кредиту, отриманого позивачем, зазначено 15.12.2009, вказана дата також є\~ датою припинення нарахування процентів. Тобто,\~ у разі несплати\~ позивачем\~ отриманих коштів\~ до вказаного строку у ПАТ «Альфа-Банк» та його правонаступників виникло право звернення\~ до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості. Однак, як вбачається з матеріалів справи, докази порушення сплати позивачем чергових платежів за кредитним договором, відсутні. Відтак, враховуючи вказаний строк дати погашення кредиту, а саме, 15.12.2009,\~ дати закінчення строку позовної давності становить 15.12.2012. Як вбачається з виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення здійснюється за період з 19.11.2008 по 16.11.2020, тобто, виконавчий напис вчинено поза строками позовної давності. Ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду доказів встановлення іншого строку давності, в межах якого вчинено виконавчий напис. А\~ тому, суд приходить до висновку, що виконавчий напис видано з порушенням строку, встановлено законом. Крім того, відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. З тексту оспорюваного виконавчого напису убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662(надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів та було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. З дослідженого судом кредитного договору встановлено, що він підписаний позивачем 14.11.2007 року у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Однак, на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало такого способу захисту прав кредитора, як вчинення виконавчого напису нотаріусом на не посвідчений нотаріально кредитний договір. Не передбачав такого способу захисту майнових прав кредитора і сам цей договір. Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Таким чином, станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення\~ в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн. Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved