Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент прийняття спадщини, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інші особи за цією адресою зареєстровані не були. Проте, за вказаною адресою разом з матір`ю на момент її смерті проживала заявниця з початку 2019 року та до смерті матері, вели спільний побут, доглядала за матір`ю, оскільки остання була у похилому віці та мала хронічні захворювання. Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого [PERSON] заповідала заявниці усе майно, що їй належить, зокрема, квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994 (1/2 частка), а також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2012 р. (1/2 частка). Звернувшись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документ, який би підтверджував факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем. Таким чином, з метою подальшого оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні не були присутніми, представник заявника [PERSON] адвокат Долгова Л.В. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності заявці та її представника, просила заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від померлої фізичної особи до спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування відбувається за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де в графі «мати» записана [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.12.2020 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №4240, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у віці 89 років. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно з заповітом від 27.06.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Третьої Миколаївської нотаріальної контори, зареєстрованим у спадковому реєстрі за №5-216, [PERSON] заповіла усе своє майно своїй доньці [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2019 року померлій [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . За інформацією Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області №4/01-16 від 21.01.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , не виявлена. Відповідно до п. 3.22 глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Пленум), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки №07 від 01.02.2021 року, виданої начальником ЖКП Миколаївської міської ради «Бриз» ЖЕК №1 та акту від 01.02.2021 року, складеного свідками [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з січня 2019 року по 26.12.2020 проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Факт спільного проживання заявниці [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] до моменту смерті останньої підтвердив також у письмових поясненнях [PERSON] ,, який є заінтересованою особою по справі та рідним братом заявниці. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання [PERSON] разом з її матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved