Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач ОНМУ звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з неї на його користь борг за договором кредиту на навчання в розмірі 11155,43грн, з яких: 2800,00грн - тіло кредиту; 1260,00грн - плата за користування кредитом; 7095,43грн - пеня. В обґрунтування позову зазначив, що 01 вересня 2003р відповідачкою був укладений договір з ОНМУ про надання цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти, на підставі якого позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, а відповідач зобов`язаний повернути протягом 15 років (по 1/15 частині кожний рік) використаний на навчання кредит гривень та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або безготівковому порядку на банківський рахунок позивача, починаючи з 12 місяця після закінчення навчання. Відповідачка порушує вимоги згаданого договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків по ньому, що і стало причиною звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі. Представник позивача - Невінгловська І.М. у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є її заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за відсутності позивача, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином через оголошення на веб-сайті суду, в зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно копії договору про надання цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти в Одеському національному морському університеті від 01.09.2003р, цей навчальний заклад надає [PERSON] кредит цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 8200,00грн, а остання зобов`язувалася протягом 15 років (по 1/15 частині кожний рік) використаний на навчання кредит гривень та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або безготівковому порядку на банківський рахунок позивача, починаючи з 12 місяця після закінчення навчання. Вказаний договір, оригінал якого знаходиться у позивача, наданий до суду першої інстанції в належним чином засвідченій копії. Дослідивши належним чином засвідчену копію угоди, оцінивши його зміст, суд вважає що між сторонами існують правовідносини, які виникли з договору надання цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст. 11 ЗУ від 05.02.1993 року «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», молоді громадяни України можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Порядок надання пільгових довгострокових кредитів для здобуття вищої освіти молодими громадянам та їх пільгового погашення визначає Кабінет Міністрів України. У відповідності до умов Порядку надавання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності (далі - кредит) можуть одержати молоді громадяни України віком до 28 років, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Відповідно до п.4 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року, розмір кредиту визначається щороку до 1 квітня вищим навчальним закладом державної форми власності виходячи з вартості навчання (за винятком стипендії) відповідно до форми навчання і затверджується центральним органом виконавчої влади, у підпорядкуванні якого перебуває вищий навчальний заклад. На підставі п.13 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №916 від 16.06.2003 року, кредит надається на підставі угоди між його одержувачем та керівником вищого навчального закладу. Форма угоди затверджується МОН молодь і спортом. У разі коли одержувач кредиту є неповнолітнім, зазначена угода укладається батьками або особами, які їх замінюють. По досягненні повноліття одержувач кредиту переукладає угоду з вищим навчальним закладом. Відповідно до п.22 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановок» Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року, сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, з виплатою щороку однієї п`ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН молодь і спортом, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України. Відповідно до п.23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №916 від 16.06.2003 року, у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу. Причини невиконання зазначеного грошового зобов`язання правового значення для розгляду справи по суті не мають. За викладених обставин, судом встановлено, що на час розгляду справи частина тіла кредиту в розмірі 2800,00грн та плата за користування кредитом в розмірі 1260,00грн позивачу не повернуті, що свідчить про невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань. Доказів іншого матеріали справи не містять. Крім того, згідно пункту 7.2 згаданого договору, у випадку відхилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, останній сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Отже, окрім суми тіла кредиту в розмірі 2800,00грн та плати за користування кредитом в розмірі 1260,00грн, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 7095,43грн, у зв`язку з порушення строків повернення кредиту відповідачем [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, судовий збір в розмірі 2270,00грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача. На підставі статей 525,533,549,625 ЦК України та

Outcome: approved