Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кропивницької міської ради та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування за законом, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на незавершений будівництвом житловий будинок з відповідними господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] , який не введений в експлуатацію. При цьому, рішенням Кіровоградської міської ради народних депутатів №10-3/1 від 02 лютого 1982 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] . На підставі вищевказаного рішення архітектурно-будівельним контролем виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів [PERSON] видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику по [ADDRESS] . 01 вересня 1982 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою (по реєстру 2-605) посвідчено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Позивачі зазначили, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу незавершеного будівництвом з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виданого 28.08.2021 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ», витягу з реєстру будівельної діяльності, архівної довідки №53476, виданої 26.06.2019 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» на земельній ділянці в період з 1983 року по 2014 рік побудовано житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», ганок літ. «а1», погріб літ. «Б», водопровідний колодязь, огорожу, ворота з хвірткою, які не здані в експлуатацію, та не відносяться до об`єктів самочинного будівництва. Акт готовності на вищевказаний житловий будинок відсутній. Право власності за [PERSON] не зареєстровано. Позивачі також зазначили, що, враховуючи те, що спадкодавець помер [INFO] і спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, то відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до даних правовідносин застосовуються норми права Цивільного кодексу в редакції 1963 року, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Померлий заповіт не залишив. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] являються вони (позивачі): [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] та [PERSON] - діти померлого. Зазначили, що вони (позивачі) своєчасно, в передбачений ст. 549 ЦК УРСР строк прийняли спадщину, так як протягом 6-ти місяців після смерті [PERSON] вступили в фактичне володіння та управління спадковим майном. Крім того, з 1985 року вони (позивачі) постійно проживали та були зареєстровані в спадковому будинку, [PERSON] зареєстрована у спадковому будинку з 1985 року по теперішній час, [PERSON] зареєстрований з 1986 року по теперішній час, [PERSON] зареєстрована з 23.01.1998 року по теперішній час. Окрім того, з вересня 2001 року вони (позивачі) провели газифікацію будинку та цілий ряд будівельних робіт. Вказали, що спадковий будинок - об`єкт незавершеного будівництва відповідно до вимог ст. ст. 22, 28 КпШС УРСР та ст. ст. 60, 63, 70 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України являється спільною сумісною власністю подружжя, так як побудований в період зареєстрованого шлюбу. Таким чином, [PERSON] має право на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Виходячи із трьох спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, частка позивача [PERSON] в об`єкті незавершеного будівництва складає 2/3, частка [PERSON] та [PERSON] складає по 1/6. З посиланням на ст.ст. 182, 331, 1216 -1218, 1261 ЦК України позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просили визнати за [PERSON] 2/3 частки, за [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , всі права та обов`язки забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в тому числі: з правом здачі та введення будинку в експлуатацію, реєстрацію права власності, отримання правовстановлюючих документів. Процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час судового розгляду цивільної справи по суті: Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - адвокат Романюк О.В. (діє на підставі ордеру серії КР №105479 від 16.11.2021 року) подала в судове засідання заяву, зареєстровану судом за вх. №4248 від 21.02.2021 року про проведення судового розгляду справи у її як представника позивачів та позивачів відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представники відповідачів Кропивницької міської ради та Управління комунальної власності Кропивницької міської радив судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань від останніх на адресу суду не надходило. При цьому, представник відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, будучи присутнім на стадії підготовчого провадження у справі, зазначив, що Управління комунальної власності Кропивницької міської ради є неналежним відповідачем, на підставі чого просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (в редакції 2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України (в редакції 2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 04 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського районного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 червня 1980 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 червня 1980 року зроблено відповідний актовий запис за № 06, крім того, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , актовий запис за №460 та серії [NUMBER] , актовий запис за №1001 відповідно. Крім того, з інформації Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.01.2022 року вих. №78-2210-12, адресованої адвокату Романюк О.В. на адвокатський запит щодо отримання копії актового запису стосовно шлюбу гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 03.09.2005 року Кіровським відділом РАГС міста Кіровограда вбачається, що інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право на доступ до своїх персональних даних, тому Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено, що в архіві відділу зберігається актовий запис про шлюб №669 від 03.09.2005 року на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , складений Кіровським відділом ДРАЦС РС Кіровоградського міського управління юстиції. Шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2019 року, справа №405/4025/19. Судом також встановлено, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 26.05.1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-603, посвідченого 01.09.1982 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів №974 від 01 жовтня 1981 року виділено в безстрокове користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 400 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Згідно з дозволом №19 на проведення будівельних робіт від 24 січня 1983 року, з терміном дії до жовтня 1984 року, [PERSON] отримав дозвіл на проведення будівельних робіт з будівництва індивідуального жилого будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці [ADDRESS] на підставі Генплану, затвердженого Головним архітектором міста Кіровограда у 1981 року, і договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради депутатів трудящих від 01 жовтня 1981 №974. Термін закінчення робіт жовтень 1984 року. Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 26.06.2019 року №53476 будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 01.09.1982 року №2-603 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора). Акт введення в експлуатацію відсутній. Державна реєстрація права власності не проводилась. Площа земельної ділянки 400 кв.м. Будівлі і споруди: літ. А - житловий будинок, загальною площею 67,00 кв.м. Згідно архівних відомостей, наявних в ОКП «Кіровоградське ООБТІ», адреса: [ADDRESS], відповідає адресі: [ADDRESS] . В довідці також зазначено, що дата останньої технічної інвентаризації 08.04.1983 року. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на 28 серпня 2021 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» замовник [PERSON] вбачається, що на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. Аа, ганок літ. а1, погріб літ. Б, водопровідний колодязь літ. 1, огорожа літ. № №1, ворота з хвірткою літ. №2. Загальна площа житлового будинку літ. Аа складає 62,9 кв.м., житлова - 41,5 кв.м. З довідки квартального комітету №1 Подільського району м. Кропивницького від 31 липня 2021 року за №145 вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають: [PERSON] , 1961 року народження - мати; [PERSON] , 1986 року народження - брат; [PERSON] , 2006 року народження - донька. В період з вересня 2001 року були проведені роботи по газифікації та ремонтні роботи будинку. Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис за №240, та після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного вище об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , при цьому, спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги: дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] ,фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до інформації завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Тимко О.В. від 26.11.2021 року за вих. № 2153/01-166, наданої на запит суду № 405/6914/21/46421/21 від 25.11.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ,- не заводилася. Крім того, згідно відповіді приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Прохор Л.Є. від 04.08.2021 року вих №56/01-16, адресованої [PERSON] щодо оформлення в порядку спадкування права власності на майно померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , вбачається, що в наданих до огляду документах довідки про місце останнього проживання спадкодавця немає. З відповіді Пожарської державної нотаріальної контори Приморського краю від 17.01.2002 року №15 не зрозуміло, чи була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] . Відповідно архівної довідки №53476, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 26.06.2019 року право власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано. З пояснень [PERSON] вбачається, що [PERSON] виїхав з України до Росії ще в 1998 році, фактично будівництвом житлового будинку займалася [PERSON] , але здати його в експлуатацію не має можливості у зв`язку з тим, що договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки був укладений зі спадкодавцем. Рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про переведення прав забудовника за вказаним вище договором. З копій паспортів позивачів серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] відповідно вбачається, що за адресою: [ADDRESS] позивачі [PERSON] зареєстрована з 10.12.1985 року, [PERSON] - з 23.01.1998 року, [PERSON] - з 23.01.1998 року. Відповідно до ст. 553 ЦК Української РСР (в редакції Закону 1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції Закону 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції Закону 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), чинній на час перебування у шлюбі спадкодавця [PERSON] зі спадкоємцем [PERSON] , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України (в редакції Закону 2003 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України (в редакції Закону 2002 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або шлюбним договором. З огляду на зазначене, судом відзначається, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований в період зареєстрованого шлюбу спадкодавця [PERSON] зі спадкоємцем [PERSON] , тому, в силу зазначених вище правових норм, є об`єктом спільної сумісної власності, а тому їх ( [PERSON] та [PERSON] ) частки є рівними, тобто кожен з них мав право на 1/2 частину в житловому будинку. Відповідно до ст.1216 ЦК України (в редакції Закону 2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, при цьому відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації, при цьому суд враховує, що зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] у спадкодавця [PERSON] на момент його смерті було відсутнє, в зв`язку з чим вирішення питання належності будинку можливе лише після прийняття його до експлуатації, при цьому, наявне у спадкодавця право як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню відповідно до ст.1218 ЦК України спадкоємцями за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За викладених вище обставин, суд вважає можливим визнання за позивачами в порядку спадкування за законом вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавця [PERSON] , а саме: передачею позивачам в порядку спадкування за законом всі права забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, тазнаходиться за адресою [ADDRESS] , тобто за кожним по 1/6 частині вказаного житлового будинку (1/2:3),а за [PERSON] на 2/3 частки (1/2 +1/6). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачами. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.177, ч.1 ст.178, ч.1 ст.182, ст.190, ч.2 ст.331, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7,

Outcome: approved