Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

30.11.2021 [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О., з наступними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, № 1209, вчинений 14.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказано, що 19.05.2008\~між [PERSON] \~ та\~Закритим АКІБ\~«УкрСиббанк» був\~укладений кредитний\~договір №11347915000.\~Відповідно до\~умов укладеного\~договору,\~погашення заборгованості\~здійснюється в\~наступному порядку:\~щомісяця в\~період сплати\~відповідач повинен\~надавати банку\~грошові кошти\~(щомісячний\~платіж)\~для погашення\~заборгованості,\~яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. 13.05.2010 Зміївським районним судом Харківської області винесено рішення у цивільній справі №2-539/2010, яким задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» та стягнуто з [PERSON] 627\~836, 86 грн. заборгованості за кредитним договором №11347915000, стягнуто 1700,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 120,00 грн. витрат на ІТЗ. 06.08.2018 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області по справі №621/1827/18 замінено стягувана Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельтабанк». 06.04.2020 ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі по справі №2-539/2010 та ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.2020 у справі №621/905/20 в задоволенні заяви ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі відмовлено в повному обсязі. 25.06.2020 ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» повторно звернулось до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення та ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №621/1675/20 в задоволенні заяви ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення відмовлено в повному обсязі. 26 листопада 2021 [PERSON] , після встановлення за стосунку «ДІЯ», стало відомо, що [PERSON] , приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №66863917 на підставі виконавчого напису нотаріуса за №1209, виданого 14.06.2021 Ричка Юлією Олександрівною приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №66863917, відкритого на підставі виконавчого напису № 1209 від 14.06.2021 позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконаю, оскільки був виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусами з наступних підстав. Відповідач ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» в супереч умовам кредитного договору та положенням чинного Законодавства не повідомив боржника про намір вчинення нотаріального напису нотаріуса, не надіслав боржнику лист-вимогу щодо погашення заборгованості, хоча під час розгляду заяви ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача в Зміївському районному суді Харківської області в межах цивільної справи №621/1675/20, ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» належним чином повідомлялась чинна адреса реєстрації боржника та адреса для поштового листування. Проте стягувач - ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» в документах на видачу виконавчого напису нотаріуса та в документах про відкриття виконавчого провадження зазначив адресу боржника, яка була змінена ще у 2014 році, чим фактично вчинив дії що унеможливлюють своєчасне ознайомлення боржника з інформацією щодо існування виконавчого провадження. З постанови про відкриття виконавчого провадження №66863917 випливає, що 17 вересня 2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1209 на кредитному договорі №11347915000 від 19.05.2008 на підставі якого звернула стягнення на грошові кошти. Загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, становить 2 619 714,83 грн., з якою категорично не погоджується позивач, оскільки сума боргу є відмінною від суми кредиту, що зазначена в кредитному договорі та з урахуванням того факту що на підставі рішення суду з позивача вже було стягнуто суму заборгованості за вказаним кредитним договором то така заборгованість, що зазначена відповідачем нотаріусу не є безспірною. Також [PERSON] зазначає, що стягувачем пропущено строк позовної давності, крім того кредитний договір укладений між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», на підставі якого як зазначено відповідачем виникла заборгованість не був нотаріально посвідченим. Враховуючи викладене позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконаю, оскільки був виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусами. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусами, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.12.2021. 16.12.2021 до канцелярії суду від приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Ричка Ю.О. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких остання зазначила, що під час вчинення нею оскаржуваного виконавчого напису дотримано всіх вимог передбачених чинним законодавством, а тому вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с. 40). 24.12.2021 та 11.01.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача. 18.02.2021 в судове засідання належним чином повідомлені учасники не з`явилися. Позивач [PERSON] надав до канцелярії суду відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача ФК «Дніпрофінансгруп» про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем знаходження товариства, що зокрема підтверджується відомостями відстежень поштових відправлень, відповідно до яких рекомендовані відправлення з повісткою про виклик до суду вручено відповідальній особі товариства за довіреністю (а.с. 92, 93), про причини своєї неявки не повідомили. Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, не подавали, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи від сторони відповідача до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Ричка Ю.О. в письмових поясненнях просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О., повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, письмових пояснень по суті позовних вимог не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею\~280\~Цивільного\~процесуального кодексу\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , 19.05.2008 було укладено догові про надання споживчого кредиту № 1134791500, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 71\~000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,0% річних з кінцевим терміном повернення 18.05.2023. На забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до п.2.1. Договору Банком приймається житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] (а.с. 5-8). Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 травня 2010 року по справі № 2-539/210 позов ПАТ\~"УкрСиббанк"\~ задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ\~"УкрСиббанк"\~627 836 грн 86 к. заборгованості за кредитним договором №1134791500. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ\~"УкрСиббанк"\~по 850 грн 00 к. витрат по сплаті судового збору, а всього 1700 грн. 00 к., та по 60 грн 00 к. витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього 120 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ\~"УкрСиббанк", приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Лещенко Л.В. про визнання договорів недійсними, третя особа [PERSON] відмовлено (а.с. 9-12). З ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 25 травня 2020 року по справі № 621/905/20 вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія" Дніпрофінансгруп" відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі № 2-539/2010 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1134791500 (а.с. 15-16). Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30 липня 2020 року ТОВ "Фінансова компанія" Дніпрофінансгруп" відмовлено в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу, заміні стягувача та поновленні строків для пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-539/2010 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1134791500 (а.с. 17-18). 14.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною було вчинено виконавчий напис № 1209, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Дніпрофінансгруп", право вимоги до якого перейшло на підставі Договору № 2127/К про відступлення (купівлі-продажу)права вимоги, посвідченого 14.01.2020 за реєстровим № 9 від ПАТ "Дельта Банк" право вимоги до якого перейшло на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, посвідченим 08.12.2011 за реєстровими № 2949,2950 від ПАТ "УкрСиббанк", з боржника [PERSON] , заборгованості яка виникла за Договором іпотеки, посвідченим 21 травня 2008 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. за реєстровим № 1485, який укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" в забезпечення за Договором про надання споживчого кредиту № 11347915000 від 19 травня 2008 року та згідно з виписки з рахунку боржника від 31.05.2021 становить 2\~617\~214,83 гривень та складається з наступного: 1\~671\~103, 78 гривень основний борг, 946\~111,05 гривень відсотки (а.с. 41, 42). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції від 22.02.2012 за №296/5 та Переліком документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. від 17.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66863917 на підставі виконавчого напису № 1209, виданого 14.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія" Дніпрофінансгруп"заборгованості у загальному розмірі 2\~619\~714,83 грн (а.с. 20-21). На виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. надано матеріали на підставі яких нею 14.06.2021 було вчинено виконавчий напис № 1209. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 Цивільного кодексу України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закон України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу наведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність в сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15ц. Враховуючи, що кредитор в особі ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду про стягнення з [PERSON] коштів за кредитним договором №\~11347915000 від 19.05.2008, та вказаний спір був вирішений в судовому порядку, свідчить про те що заборгованість зазначена у оскаржуваному виконавчому написі №1209 вчиненому нотаріусом Ричка Ю.О не є безспірною. Також факт того, що позивач звернувся до суду одразу після того, як йому стало відомо про те, що відносно нього відрито виконавче провадження № 66863917, відповідно до якого з нього стягується заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, при цьому із зазначеною заборгованістю позивач не погоджується, свідчить про те, що зазначена заборгованість не є безспірною та є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач, у свою чергу, не позбавлений можливості пред`явити свої вимоги в позовному провадженні. Крім того, суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог статті 263 Цивільного процесуального кодексу України. На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) від 06.06.2019, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідачем та третіми особами не надано доказів, які б свідчили, що в даному випадку, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом з відповідною заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. При цьому, виписка з рахунку боржника від 31.05.2021, яка надана відповідачем приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. не є відповідним первинним фінансовим документом, оформленим відповідно до вимог закону, який свідчив би про наявність заборгованості у позичальника. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Також суд враховує те, що ухвалою Вищого адміністративного суду від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 викладено правову позицію та залишено в силі постанову суду апеляційної інстанції, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в пункт 2. Тобто, на даний час та на момент винесення оскаржуваного виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Разом з тим у виконавчому написі № 1209 зазначено, що його вчинено на підставі Договору іпотеки, який,у свою чергу укладено для забезпечення основного зобов`язання - кредитного договору від 19 травня 2008 року № 11347915000, однак матеріали на підставі яких вчинений оскаржуваний напис та які надані приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. на виконання ухвали суду від 02.12.2021 про витребування доказів, взагалі не містять ні оригіналу, ані належної чином завіреної копії зазначеного Договору іпотеки, що свідчить про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідачами та третіми особами належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин надано до суду не було. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною та безспірність заборгованості позивача перед товариством, не спростована відповідачем належним та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі заявленого клопотання, задоволеного ухвалою від 02 грудня 2021 року, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved