Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

26.11.2021 р. до суду надійшов позов Моторного (транспортного) бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач просить з відповідача стягнути в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 10 916,37грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачем зазначено, що 22.05.2019 року по вул. Симиренка, 38/1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля "КІА", державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2019 року водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль потерпілої особи "КІА", державний номерний знак [NUMBER] . Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпілі особи звернулись до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Після чого позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "КІА", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] в розмірі 10 116,37 грн., та останнє понесло витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку, завданого автомобілю потерпілого в розмірі 800,00 грн. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, так як виникло право зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 10916,37грн., оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Ухвалою суду від 30.11.2021 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.38-39). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.40). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї, та останнє вручено адресату 10.01.2022 року (а.с.42). Відповідач 25.01.2022 направив до суду відзив на позовну заяву до суду, в якому зазначив про визнання ним позову, а також надав докази часткового погашення боргу на суму 1203,59 грн., а також просив відстрочити виконання рішення суду (а.с.43). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач посилається на норми ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.05.2019 року по вул. Симиренка, 38/1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля "КІА", державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2019 року водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11-14). На дату скоєння дорожньо-трнспортної пригоди у водія [PERSON] не була застрахована цивільно-правова відповідальність перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль потерпілої особи "КІА", державний номерний знак [NUMBER] , що належить[PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпілі особи звернулись до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності до Звіту № 2416 про оцінку автомобіля"КІА", державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля в результаті пошкодження при ДТП, складає 10116,37 грн. (а.с.15-24). На підставі заяви потерпілої особи, довідки №1 від 19.11.2019р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу № 12948 від 02.12.2019 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі, позивачем було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 10116,37 грн. згідно платіжного доручення №1155796 від 04.12.2019 року (а.с.25-27, 31). За послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку, завданого автомобілям потерпілих в розмірі 800,00 грн., що підтверджується звітом та платіжним дорученням № 967845 від 18.07.2019 (а.с. 24, 30). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь власника автомобіля КІА", державний номерний знак [NUMBER] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотньої вимоги до відповідача [PERSON] . При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем частково відшкодовано шкоду МТСБУ на суму 1203,59 грн., що підтверджується квитанціями наданими відповідачем (а.с.71, 72), у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, щодо частково задоволення позовних вимог на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 9712,78 грн. ( 10916,37- 1203,59) , які є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). Однак, відповідачем у заяві не зазначено та не доведено наявність істотних обставин, які ускладнють виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про відстрочення та/або розстрочення виконання рішення.

Outcome: partial