Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представниці [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями вказаного майна за законом є його дружина - [PERSON] , [INFO] , а також діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які спадщину не приймали та на неї не претендують. В свою чергу, позивачка вказує на те, що спадщину після смерті чоловіка прийняла, користується всім спадковим майном та з метою її оформлення звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачка змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про розгляд справи, в підготовче засідання не з`явилися, попередньо надали суду заяву, в якій просили спір по суті розглянути в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади с. Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Врахувавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер чоловік позивачки [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2002 (а.с.9). Факт перебування позивачки у шлюбі з померлим спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим Перебиковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області 17.12.1983 (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання, а саме в [ADDRESS] , відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідки Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №1163 від 22.09.2021 (а.с.14). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є дружина покійного - [PERSON] , [INFO] , а також його діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Наведене вбачається із довідки Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №1164 від 22.09.2021 (а.с.13) та матеріалів спадкової справи №32 від 23.01.2007, заведеної щодо майна померлого [PERSON] . Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , будучи спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] спадщину не прийняли та відмовляються від прийняття належних їм часток в спадковому майні, що підтверджується копією заяви №60, 61 від 09.11.2006, що міститься в матеріалах спадкової справи (а.с.36). В свою чергу, дружина покійного - [PERSON] , будучи такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний термін після смерті спадкодавця подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №32 від 23.01.2007 (а.с.33, 34). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №8141099 від 23.01.2007 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.09.2021 (а.с.10, 35). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав і рахується за померлим [PERSON] , що підтверджується довідкою Юрковецької сільської ради №1163 від 22.09.2021 (а.с.14) та довідкою - характеристикою Заставнівського БТІ №253 від 12.08.2021 (а.с.12). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачкою [PERSON] , як спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , 1987 року побудови, згідно довідки-характеристики Заставнівського РБТІ його вартість становить 188933 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні (а.с.11,12). Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче судове засідання, призначене на 10-30 год. 08.02.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 15.02.2022 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів), то датою ухвалення даного судового рішення є 15.02.2022. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved