Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на праві приватної власності їй належить двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору № 279 купівлі-продажу квартири від 09.04.2014, що був підписаний сторонами та виданий приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бочко Вадимом Анатолійовичем. У цій приватній квартирі зареєстроване місце проживання зовсім чужої для неї людини, а саме - неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Слов`янськ, Донецької області та є громадянкою України. Але, фактично відповідачка, починаючи з 01.06.2014 і по сьогоднішній день, тобто, по листопад місяць 2021 року, у вищевказаній приватній квартирі не проживає, за цією адресою відсутні її особисті речі, поштова кореспонденція на громадянку [PERSON] на адресу: [ADDRESS] не надходить, її місце фактичного проживання (перебування, знаходження) сусідам та позивачці невідоме. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] вже більше аніж 89 (вісімдесят дев`ять) місяців фактично не проживає за вищевказаною адресою, вона не є членом сім`ї позивачки і ніколи ним не була, то вона не має вже жодних прав щодо проживання у приватній двокімнатній квартирі. Через те, що відповідачка [PERSON] на протязі вже більше, аніж 89 (вісімдесят дев`ять) місяців не виявила ніякого бажання зняти себе з місця своєї реєстрації з вищевказаної адреси і де вона фактично проживає невідомо, тому позивачка змушена звертатись з цим питанням до суду. Просить суд усунути перешкоди у користуванні права власності шляхом визнання громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Слов`янськ, Донецької, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме приватною двокімнатною квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Прокопцев С.В. не з`явились. До суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву, в якій заступник начальника служби просить суд провести слухання справи за відсутності представника третьої особи та надано суду висновок органу опіки та піклування щодо визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно договору купівлі-продажу, який 09.04.2014 посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бочко В.А., зареєстрований в реєстрі за № 279 та витягу з Державної реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності індексний № 20228391 сформований приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бочко В.А., квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є єдиним власником квартири. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка № 2597, видана 25.10.2021 ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД». За цією адресою згідно вказаної довідки зареєстровані також: чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та позивач [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки № 155236 від 27.10.2021, складеною адміністратором відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області Лубенець Г.Ю. підтвердженої [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає з червня 2014 року по теперішній час. Крім того факт не проживання відповідачки [PERSON] в спірній квартирі підтверджується копією її паспорту серія [NUMBER] , № [NUMBER] , виданого УМВС Росії по Тульській області 15.01.2018, зазначене місце реєстрації: [ADDRESS] з 23.03.2016, якими підтверджує факт її проживання на території РФ за вищевказаною адресою. Також відповідно заяви засвідченої нотаріусом Абінського нотаріального округу Жуган Тетяною Ларун`ївною, зареєстрованої в реєстрі за № 23/68-н/23-2021-5-22 [PERSON] надає згоду та просить зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] його неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , поставити штампи в паспорті та інших документах про зняття з реєстраційного обліку, видати листок вибуття та інші необхідні документи. З Висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ВЦА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 29/03-524 від 09.12.2021, вбачається, що орган опіки та піклування вважає, що якщо дитина фактично не проживає разом з батьками, вона все одно має право користуватись (майнове право) житловим приміщенням, яке перебуває у власності батьків. Згідно позовної заяви позивачу належить на праві власності квартира. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності комісія з питань захисту дітей прийняла до уваги. Враховуючи вищевикладене, а також рішення засідання комісії з питань захисту прави дитини від 08.12.2021, орган опіки та піклування Слов`янської міської ВЦА вважає недоцільно визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням неповнолітню - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Беручи до уваги той факт, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] не проживають у квартирі [ADDRESS] , а проживають за іншою адресою: [ADDRESS] з 23.03.2016, і той факт, що відповідач [PERSON] надав згоду та просив зняти з реєстраційного обліку його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до переконання про законність вимог позивача та достатність підстав для визнання відповідача, який діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом. Відповідно до ч. ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фактично право дитини на житло не буде порушене, адже [PERSON] протягом тривалого часу не мешкає за місцем реєстрації, а мешкає в іншій країні, разом зі своїм батьком - відповідачем по справі, в той час як наявність лише формальної реєстрації місця проживання [PERSON] у належній позивачеві квартирі створює їй перешкоди у реалізації свого права власності на цю квартиру. За наведених обставин суд не погоджується з встановленою органом опіки та піклування недоцільністю визнання [PERSON] такою, що втратила права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved