Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

24 грудня 2021 року позивач звернулась до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 лютого 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2021 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Фактично сім`я припинила своє існування. Спору про визначення місця проживання дітей та поділу спільного майна між ними немає. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2022 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій остання наполягала на задоволенні позовних вимог. 28 січня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить шлюб розірвати та розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про шлюб, що 10 лютого 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського упадіння юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 79 (а.с. 2). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно (а.с.а.с. 3,4). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2021 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, спір з приводу місця проживання дітей відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved