Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з позовом, в якому просила припинити стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходу боржника, яке визначено судовим наказом Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17.02.2020 року у справі №674/107/20 та стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є сином її дочки [PERSON] та відповідача. Судовим наказом Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17.02.2020 року по справі 674/107/20 стягнуто з матері дитини [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника податків, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 03.02.2020 року. З 15 червня 2021 року [PERSON] проживає з бабкою [PERSON] в м.Хмельницький, він знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Батьки не беруть участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] зігно постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по справі №674/299/21. [PERSON] проживає з позивачкою та фактично знаходиться на її утриманні, мати дитини засвідчила своєю заявою, що нотаріально посвідчена, що всі питання щодо виховання, життя та здоров`я [PERSON] вирішує бабуся. Проте, з [PERSON] продовжують нараховутись аліменти на утримання сина на користь відповідача. З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач відзиву на позов не подав, проте у судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що син [PERSON] проживає з бабусею - позивачкою по справі з червня 2021 року по теперішній час. Літом бабка [PERSON] взяла онука [PERSON] в гості та не віддала, він звертався в поліцію щоб повернути дитину, однак безрезультатно, з дитиною спілкується по телефону. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки [PERSON] не являється, батьком, матір`ю чи опікуном дитини, а отже вона не має права звертатись з даним позовом до суду в силу вимог Сімейного кодексу. Крім того, відповідач [PERSON] звертався в поліцію про повернення йому дитини та в комісію по захисту прав дітей, однак ніхто йому сина не повернув. [PERSON] працездатний, працює по найму, має відповідні доходи і може утримувати сина. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає вимоги позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17.02.2020 року щомісячно стягнуто з боржника [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів встановлених на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 03.02.2020 року. З 15 червня 2021 року [PERSON] постійно проживає та зареєстрований з позивачкою своєю бабою по материнській лінії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. \~Факт сумісного проживання баби, позивачки по справі, разом з онуком та перебування на її утриманні не заперечувався відповідачем у судовому засіданні.\~\~\~\~\~\~ Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , згідно постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по справі №674/299/21, вказаний факт не оспорювався відповідачем в ході судового розгляду. Згідно довідки Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14 Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 14.09.2021р. № 01-37/151, встановлено, що [PERSON] є учнем 2-Б класу Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14, його бабуся [PERSON] дійсно цікавиться навчанням онука (спілкується з класним керівником, приводить до школи та забирає зі школи). Відповідно до заяви матері [PERSON] [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В., контроль за вихованням, поведінкою в побуті, навчанням, медичним обслуговуванням її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , покладає на його бабу [PERSON] . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.\~ Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також ст. 12 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Правовідносини, які є предметом спору у даній справі, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За положеннями\~статті 7 Сімейного кодексу України\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно, сьогодні існує широкий консенсус, на підтримку положення про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Таким чином, з врахуваннням якнайкращих інтересів дитини [PERSON] щодо проживання в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, у данному випадку з бабусею, та право на належне матеріальне утримання з боку батьків, вона як позивачка не позбавлена права на звернення до суду в інтересах онука щодо стягнення аліментів. За правилами статті 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Отже, чинним законодавством передбачено право баби та діда на процесуальне представництво онука на підставі самого факту близького кровного споріднення, без необхідності встановлення опіки, піклування чи призначення їх опікуном або піклувальником. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~Статтею 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень\~ст. 182 цього Кодексу\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога встановлюється положеннями\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. На підставі оцінки сукупності досліджених доказів і пояснень сторін в судовому засіданні суд дійшов до переконання, що онук [PERSON] фактично проживає та зареєстрований з бабусею окремо від батька, за період спільного проживання з дитиною, відповідач, притягувався до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, проте згідно судового наказу на даний час продовжує бути одержувачем аліментів на утримання сина, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Відповідно, підстави для стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] на даний час відсутні. Оскільки неповнолітній [PERSON] проживає з бабкою та перебуває на її повному утриманні суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про припинення примусового стягнення на користь батька аліментів, які стягуються на підставі наказу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17.02.2020 року та стягнення аліментів на користь бабусі на отримання онука. З урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, батька, який є здоровий та працездатний, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд також визнає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття на користь позивачки. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішенняу межах суми платежу за один місяць п.1ч.1ст.430 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved