Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0402 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6311000000:14:035:0010, на підставі договору дарування від 06.01.2010 року, посвідчений Руденко Т.В., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області. На даній земельній ділянці у 2018 році нею було розпочато будівництво житлового будинку загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., однак ввести його до експлуатації та отримати право власності в позасудовому порядку не має можливості, оскільки дозвільних документів на його будівництво не отримала. З метою реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації щодо самочинно збудованого об`єкта звернулась до відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Лозівської міської ради для надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку, які у своїй відповіді відмовили в наданні цієї послуги через відсутність ескізних намірів забудови земельної ділянки з планами та фасадами запроектованого житлового будинку, господарських будівель та споруд. З метою проведення технічного обстеження самочинно збудованого житлового будинку звернулася до ФОП [PERSON] та на підставі поданої заяви було проведено первинну інвентаризацію будинку та виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається про проведення технічного обстеження побудованого житлового будинку літ. «А-1», наявність будівель: будинок літ. «А-1» загальною площею 33,4 кв.м. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - житлового будинку літ. «А-1» що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 23.04.2021 виконаного ФО-П [PERSON] , за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єктів: житлового будинку літ. «А-1» що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість їх безпечної експлуатації. У зв`язку з тим, що вона є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво просить визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок. 13 жовтня 2021 року позовна заява була залишена без руху. На виконання ухвали суду про усунення недоліків позивачем подана заява про усунення недоліків від 28 жовтня 2021 року. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2021 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.12.2021 року ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області замінено третю особу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірительниці, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Лозівської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути у відсутність представника, вирішити справу на розсуд суду. Представник відповідача Лозівської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та вирішити справу на розсуд суду. Представник третьої особи Державна інспекція\~архітектури та\~містобудування України в судове засідання не з`явився, надав до суду свої пояснення, в яких зазначив, що позивачем не дотримано порядок набуття права власності та не додержано встановленого законом порядку виконання будівельних робіт і введення об`єкта в експлуатацію, жодних доказів про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт із будівництва спірних об`єктів та вводу їх в експлуатацію у встановленому законодавством порядку суду не надано і матеріали справи таких документів не містять. Тому, відсутні підстави для визнання права власності на підставі рішення суду. (а.с.107-109) Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії Договору дарування земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі № 30 від 06.01.2010 року, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,0402 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Землю передано для ведення особистого селянського господарства. (а.с.19-20) З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93328155 від 01.08.2017 року, вбачається, що земельній ділянці площею 0,042 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 6311000000:14:035:0010, яка призначена для будівництва і обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та належить [PERSON] на праві приватної власності. ( а.с. 21-22) 04.02.2020 року ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , з проведенням технічного обстеження побудованого житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 33,4 кв.м. (а.с.10-16) Згідно листа\~начальника відділу-головного\~архітектора \~відділу містобудування,\~архітектури та\~земельних відносин\~Лозівської міської\~ради Харківської\~області Кошляк\~І.П. від 11.03.2020 року №76/1, [PERSON] , відмовлено в наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку. (а.с.17) З копії листа від 19.08.2020 року №1020-2398 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, вбачається, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області повертає без розгляду та реєстрації декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, у зв`язку з тим що не вказана інформація про дозвільний документ. (а.с.18) Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єктів їх відповідності будівельних норм, надійної та безпечної експлуатації та можливість подальшої надійної та безпечної експлуатації житлового будинку від 23.04.2021 виконаного ФО-П [PERSON] будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації.(а.с.2340) Згідно звіту про оцінку вартості садибного житлового будинку, загальною площею 33,4 м2 , який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартість якого складає 68600 грн. (а.с. 48-63). Відповідно до висновку про проведення технічного обстеження будівельних конструкції та інженерних мереж об`єкта від 29.11.2021 року, в якому вказано, що за результатами обстеження будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , встановлено відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість подальшої безпечної експлуатації, розташування об`єкта не суперечить діючим будівельним нормам та не порушує прав третіх осіб. (а.с.81-88) Право власності виникає за наявності певних юридичних фактів, які передбачено цивільним законодавством. Це можуть бути будь-які підстави, які не заборонено законом. У цивільному праві закріплено презумпцію правомірності набуття права власності. Усі підстави набуття права власності поділяються на первісні (право власності у суб`єкта виникає вперше) та похідні способи набуття права власності (зміна власника). Відповідно до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~328\~ЦК право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст. 331 ЦК України\~право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6\~ст. 319 ЦК України,\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „ Про практику застосування судами\~ст. 376 ЦК України\~(про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до\~ст. 376 ЦК України\~суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки. Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга\~статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята\~статті 376 ЦК). Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 910/2939/19З висловив таку правову позицію:\~"зміст приписів\~статті 376 ЦК України\~підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного". \~\~Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року\~зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Відповідно до ч. 2\~ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Водночас згідно із ч.3 ст. 376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461\~у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 3\~ст. 375 ЦК України\~передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5\~ст. 376 ЦК України\~на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивач здійснила побудову житлового будинку на земельній ділянці, яка належить їй на праві приватної власності та призначена для будівництва і обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак побудувала даний будинок без отримання будь-яких дозволів. Як вказано у висновку про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, даний будинок відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливістю подальшої безпечної експлуатації, розташування об`єкта не суперечить діючим будівельним нормам та не порушує прав третіх осіб. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з тих підстав, що позивачем надані суду докази, які підтверджують, що самочинне будівництво житлового будинку проводилося без порушень будівельних норм та правил, і не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved