Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03.02.2020 у с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області на перехресті вул. Соборної та вул. Шалімова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», у зв`язку з чим позивач звертався до вказаної страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування, проте остання повідомила позивачу, що розмір страхового відшкодування за результатами експертизи склав 12 456 грн. При цьому [PERSON] виплачено позивачу суму франшизи в розмірі 2600 грн. Позивач не погоджуючись з розміром страхового відшкодування звернувся до судового експерта Петрушанко В.Ф., згідно звіту якого розмір матеріального збитку завданого автомобілю «Тойота» д.н.з. [NUMBER] склав 50 459,74 грн. Вартість послуг експерта склала 3 900 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку із заявою страхової компанії про те, що вищевказаний експертний висновок складено за відсутності їх письмового повідомлення, позивачем було запропоновано відповідачу здійснити повторний огляд пошкодженого автомобіля позивача. Як стало відомо позивачу, згідно звіту про визначення матеріального збитку вартість матеріального збитку з врахуванням зносу становить 37 860,78 грн., а розмір страхового відшкодування за повідомленням відповідача за вирахуванням суми франшизи склав 32 206,53 грн., та був виплачений позивачу. Позивач не погоджується з вказаним розміром страхового відшкодування, та просить стягнути з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18 253,21 грн., моральну шкоду в розмірі 35 000 грн., а також витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3 900 грн., витрати пов`язані з використанням громадського транспорту та таксі для переміщення та огляду пошкодженого транспортного засобу в розмірі 6 392,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 12 980 грн. та судовий збір. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що страхова компанія в межах страхового ліміту, визначеного полісом, виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 32 206,53 грн., та є такою, що повністю виконала свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди. Вказував, що у випадку непогодження з розміром страхового відшкодування позивач повинен був звернутися до особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність щодо виплати позивачу як потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, представник також зауважив, що вимоги про стягнення витрат пов`язаних з пересуванням позивача громадським транспортом та таксі є безпідставними, оскільки чинним законодавством передбачено відшкодування витрат пов`язаних з ремонтом пошкодженого транспортного засобу та з його евакуацією з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вказані витрати також не підтверджені належними доказами. Доказів заподіяння позивачу шкоди здоров`ю не надано, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування йому страховою компанією моральної шкоди. Щодо витрат на правову допомогу зазначав, що їх розмір є неспівмірним. У відповіді на відзив позивач вказував на те, що звіт складений страховою компанією не відповідає дійсним пошкодження транспортного засобу позивача. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва №537 від 02.11.2020 у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 головуючим суддею у справі визначено [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2020 позов прийнято до провадження судді [PERSON], розгляд справи вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні. Згідно розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва №377 від 22.04.2021 у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 головуючим суддею у справі визначено Коваль О.А. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021 головуючим суддею у справі визначено Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2021 позов прийнято до провадження судді Диби О.В., розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Заслухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що автомобіль марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с.14). 03.02.2020 у с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області на перехресті вул. Соборної та вул. Шалімова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2020 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 36-37). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» (а.с.19). Згідно полісу №АО/2404519 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., розмір франшизи - 2 600 грн. 20.05.2020 винний у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] сплатив на рахунок позивача суму франшизи в розмірі 2 600 грн., що підтверджується відповідною випискою з банку (а.с.65). 06.02.2020 позивач звертався до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а в подальшому - з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 12-13,35). Як убачається з пояснень позивача, що також не заперечувалося представником ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» у відзиві, за результатами експертизи проведеної ТОВ «Експертно-Асистуюча Комапнія «Фаворит» визначено суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 12 456 грн. Не погоджуючись з вказаною сумою позивач звернувся до судового експерта Петрушанко В.Ф. з метою визначення дійсної вартості завданого йому матеріального збитку. Так, згідно висновку експертного дослідження судового експерта Петрушанко В.Ф. №60 від 27.04.2020, складеного за замовленням позивача, вартість матеріального збитку завданого позивачу складає 50 459,74 грн. (а.с.48). Вартість експертного дослідження склала 3900 грн., що підтверджується актом №60 виконаних робіт від 27.04.2020 та квитанцією про оплату вказаної суми позивачем №24 від 27.04.2020. Доказів повідомлення відповідача про здійснення експертного дослідження не надано. З листа позивача від 04.05.2020 адресованого відповідачу вбачається, що він завчасно повідомляв страхову компанію про здійснення огляду та проведення експертного дослідження пошкодженого автомобіля позивача, а саме оператора страхової компанії в телефонному режимі, проте представник страхової компанії на огляд не з`явився, у зв`язку з чим позивачем повідомлено відповідача про здійснення повторного огляду пошкодженого автомобіля позивача з наступним повідомленням позивача та надання відповідного експертного висновку (а.с.64). Згідно листа ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» №51-2937 від 20.05.2020, направленого позивачу за фактом здійснення 15.05.2020 додаткового огляду пошкодженого автомобіля позивача та складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Комапнія «Фаворит» на його підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку №18638 від 15.05.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 80 620,28 грн., коефіцієнт зносу 70%, вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 37 860,78 грн. (а.с.87), у зв`язку з чим розраховано суму страхового відшкодування в розмірі 32 206,53 грн. Сторонами не заперечувався той факт, що в обох випадках огляду автомобіля позивача страховиком був присутнім або позивач, або його представник. З пояснень позивача убачається та не заперечувалося представником ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» у відзиві, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування двома траншами в розмірі 12 206,53 грн. та 20 000 грн., що підтверджується виписками з особового банківського рахунку позивача від 24.06.2020 та від 25.06.2020 (а.с.94). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням наявних в матеріалах справи декількох однотипних доказів щодо визначення розміру матеріальних збитків, судом роз`яснювалося право на звернення до суду із відповідним клопотання про призначення відповідної експертизи. Жодний із учасників своїм правом не скористався. Частинами 1, 5, 6 ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Суд зауважує, що висновок експертного дослідження №60 від 27.04.2020 наданий позивачем складений без повідомлення та присутності представника страхової компанії, в той час як звіти за дорученням страхової компанії складені з повідомленням та в присутності сторони позивача. З огляду на положення пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди страховиком здійснюється виключно у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, ав розумінні положень ст.ст.1166, 1194 ЦК України відшкодовувати завдану майну потерпілого шкоду зобов`язана особа, яка її завдала, як і сплачувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, у зв`язку з чим страхова компанія є такою, що виконала свої зобов`язання належним чином та в повному обсязі, права позивача жодним чином не порушувала та не є належним відповідачем в справі. Разом із цим, в процесі розгляду справи сторона позивача стверджувала, що саме визначений нею відповідач повинен відповідати за завдану шкоду у повному обсязі. Відомостей про проведення відновлювального ремонту та його вартість, стороною позивача надано не було. Таким чином, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», та в межах ліміту відповідальності страховою компанією виплачено позивачу суму страхового відшкодування у відповідності до звіту про визначення вартості матеріального збитку №18638 від 15.05.2020, після чого позивач жодних претензій до страхової компанії не висував, позовні вимоги про стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування задоволенню не підлягають, як і похідні вимоги про відшкодування моральної шкоди, витрат на проїзд, на правову допомогу та на проведення незалежної експертної оцінки. Окрім того, розмір моральної шкоди як витрат на проїзд, належними чином не підтверджений. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed