Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У жовтні 2021 року до суду з позовом звернувся фізична особа-підприємець [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди у порядку регресу. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що28.12.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі по тексту - ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 9575401-02-10-01 (далі по тексту - Договір), предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК "ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 09 червня 2021 року о «20» год. «02» хв. на вул. Ігоря Шамо, 12 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Alfa Romeo», д.р.н. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом (протоколом) огляду транспортного засобу від 10.06.2020, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.Згідно рахунку №УКК3016534/0000039777 від 11.06.2020 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] , склала 25 331,26 грн. Відповідно до договору страхування, на підставі страхового акту № 2034160-1 від 15.06.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 25 331,26 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом №АО/001526092 в АТ «СК «ІНГО», ПрАТ «СК`ВУСО» звернулося до АТ «СК «ІНГО» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК «ІНГО» відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 16 278,29 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 9 052,97 грн. 02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичної особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №9575401-02-10-01 від 28.12.2019. В позовних вимог просив стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 9 052,97 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Ухвалою суду від 12.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 23.11.2021 позивач усунув недоліки в повному обсязі. Ухвалою від 03.12.2021 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.12.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 9575401-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК`ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 09 червня 2021 року о «20» год. «02» хв. на вул. Ігоря Шамо, 12 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "«Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом (протоколом) огляду транспортного засобу від 10.06.2020, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду - Європротокол, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Згідно рахунку №УКК3016534/0000039777 від 11.06.2020 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Alfa Romeo», д.н.з. [NUMBER] , склала 25 331,26 грн. Відповідно до договору страхування, на підставі страхового акту № 2034160-1 від 15.06.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 25 331,26 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 15950 від 15.06.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом №АО/001526092 в АТ «СК «ІНГО», ПрАТ «СК`ВУСО» звернулося до АТ «СК «ІНГО» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК «ІНГО» відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 16 278,29 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 9 052,97 грн. (25 331,26-16 278,29=9 052,97). 02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичної особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №9575401-02-10-01 від 28.12.2019. Згідно ч.2 ст. 11 ЦПК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу в порядку зворотної вимоги. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 9 052,97 грн., знайшли свого підтвердження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 30.01.2019 між адвокатом Самойленко П.М. та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 30/01/19. 03.08.2021 між адвокатом Самойленко П.М. та ФОП [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 160 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019. Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 адвокатом були надані наступні послуги: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду. Загальна вартість робіт склала 4000,00 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № Р24А900337886А61053 від 03.08.2021 [PERSON] сплатив Самойленку П.М. грошові кошти за надану професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн. Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved