Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 27.01.2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, мотивуючи тим, батько дитини помер у 2017 році, мати дитини не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням та утриманням дитини не займається. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І. від 05.02.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 36). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. від 09.03.2021 прийнято справу в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду (а.с. 77). Аргументи учасників справи В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважає, що мати не робить достатніх кроків для повернення дитини, не відвідує сина у закладі, не забезпечує матеріально, не створила достатніх умов для проживання та навчання, продовжує зловживати алкогольними напоями. Відповідачка заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, пояснила, що любить сина, бажає, щоб останній повернувся додому, заради його повернення та безпеки готова припинити стосунки із співмешканцем, облаштувала кімнату для дитини, влаштувалася на роботу, зобов`язалася забезпечити сина усім необхідним для проживання та навчання. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, пояснила, що у закладі створено усі необхідні умови для дитини, згідно бесід із хлопчиком, останній любить матір та бажає повернутися додому, однак за умови відсутності там її співмешканця. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 355 (а.с. 4). Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Одеській області № 6287/56-20 від 05.12.2019, державну реєстрацію дитини [PERSON] , [INFO] проведено відповідно до ст. 133 СК України (а.с. 5). Батько дитини помер у 2018 році (а.с. 23-25). Згідно з клопотанням адміністрації «ЗОШ № 7 І-ІІ ступенів» № 730 від 28.11.2018 року, мати не приділяла належної уваги вихованню сина, навчанням сина та його успіхами не цікавилася. Приводила та забирала зі школи хлопчика бабуся, від якої постійно відчувався запах алкоголю (а.с. 12). Згідно з актами обстежень від 13.02.2018, 03.08.2018, 30.10.2018, 26.11.2018, 12.12.2018, 01.04.2019, 12.06.2019, у квартирі завжди брудно, присутній запах алкоголю та тютюнових виробів, умови проживання загрожували життю та здоров`ю малолітньої дитини. Мати [PERSON] займатися вихованням та утриманням дитини не мала бажання, не піклувалася про стан здоров`я дитини. Малолітній [PERSON] часто залишався гуляти на подвір`ї будинку, де проживав, дотемна. З боку матері не було контролю за перебуванням малолітнього (а.с. 16, 20, 21, 22, 26, 27, 28). Спеціалістами ССД спільно з ІМЦСССДМ з [PERSON] проводилася відповідна профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, працевлаштування, створення умов проживання, соціально-психологічною службою школи та класним керівником постійно проводився соціальний патронаж сім`ї, що підтверджено протоколами бесіди від 12.06.2019, 20.06.2019, 09.07.2019 (а.с. 15, 17, 18). Згідно з повідомленням Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області № 44/3-ЖЕО-8412 від 12.06.2019, малолітня дитина, [PERSON] , учень 2 класу ліцею, прийшов до КНЗО «Український ліцей з поглибленим вивченням іноземних мов ім. Т. Шевченка» та повідомив, що мати постійно вживає алкогольні напої. Співмешканець матері побив матір та малолітнього. Соціальний педагог ліцею, [PERSON] , повідомила, що на тілі дитини були гематоми. 12.06.2019 підтверджено факт вчинення домашнього насильства гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] . За даним фактом співробітниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області складено протокол про адміністративне порушення за ознаками ст. 173-2 КУпАП та вказану особу взято на профілактичний облік Ізмаїльського ВП з метою проведення превентивних заходів. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2019 № 946/4267/19, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення насильства психологічного характеру, яке полягає у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу цивільного чоловіка у присутності неповнолітньої дитини (а.с. 95). Згідно акту від 30.12.2019 про результати відвідування та піклування дитиною, складеного КЗ «Ізмаїльським міським Центром соціально-психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні з 24.06.2019. За весь час перебування дитини в комунальному закладі, мати жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась дитиною ні в усній, ні в письмовій формі, тобто самоусунулась від виховання дитини (а.с. 32). Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості Одеського обласного центру зайнятості № 764/06/02 від 15.09.2021, [PERSON] , як безробітна на обліку не перебуває, з метою пошуку роботи зверталась 29.06.2021. Їй був наданий комплекс інформаційних послуг, в тому числі з питань працевлаштування, профнавчання та реєстрації в службі зайнятості відповідно до чинного законодавства (а.с. 82). Як вбачається з протоколу бесіди від 06.09.2021 з малолітнім [PERSON] , [INFO] , він спілкується з матір`ю, але не хоче повертатися додому до того часу, поки з матір`ю проживає співмешканець (а.с. 93). Згідно акту від 26.10.2021 про результати відвідування та піклування дитиною, складеного КЗ «Ізмаїльським міським Центром соціально-психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні з 24.06.2019. За весь час перебування дитини в комунальному закладі, мати жодного разу не відвідала дитину до 2021 року. [INFO] на день народження дитини, матір прийшла до Центру та принесла передачу (а.с 94). Як вбачається з протоколу бесіди Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] виявляє бажання повернутися додому за умови, якщо там не буде вітчима, мати його ніколи не ображала та він її дуже сильно любить та хоче повернутися додому (а.с. 99). Згідно акту від 26.10.2021 про результати відвідування та піклування дитиною, складеного КЗ «Ізмаїльським міським Центром соціально-психологічної реабілітації дітей» Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні з 24.06.2019. За весь час перебування дитини в комунальному закладі, мати жодного разу не відвідала дитину (а.с.100). Відповідно до акту від 17.01.2022 обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що всі комунікації у квартирі встановлені, телевізор, холодильник, меблі старого дизайну, кімната нежитлова, потребує ремонту. Умови задовільні, на момент проведення перевірки в квартирі було прибрано, але відчувався запах тютюну. Всі приміщення потребують ремонту (а.с. 101). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради від 23.01.2020 № 02/21-99 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-34). Позиція суду Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вислухавши відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Мамчур проти України», заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06, від 18 грудня 2008 року) суд вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Вислухавши учасників справи, оцінивши надані суду докази, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed