Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 16 вересня 2006 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі з Відповідачем народився [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2013р. по справі №210/7057/13-ц позов задоволено та шлюб, зареєстрований між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 вересня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом 556, розірвано. Також, Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2013р. по справі №210/222/13-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитини повноліття, починаючи з 15.01.2013р. Позивачка я є одержувачем аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Син зареєстрований та постійно проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що на сьогоднішній день вона потребує допомоги на утримання дитини, оскільки стягнений раніше розмір не забезпечує потреб дитини. Розмір аліментів, що стягується на дитину, не відповідає витратам через знецінення гривні. За 8 років відбулося знецінення національної валюти України - гривні, що також відображається у збільшення витрат на придбання одягу та взуття, і підвищення цін на харчування. На даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку. Потреби дитини з часу призначення аліментів у твердій грошовій сумі значно зросли, бо він подорослішав, йому потрібно різноманітно харчуватися, купувати речі для навчання, здійснювати витрата на розвиток його особистості та професійних навиків. З часу винесення судом рішення про стягнення аліментів значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивачка оплачує самостійно. Сума аліментів у розмірі 800 грн. є недостатньою для покриття щоденних витрат на утримання та виховання дитини, які з її віком збільшуються, у зв`язку з чим це не дає можливості належно забезпечувати матеріальні потреби дитини. У зв`язку з викладеним, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, тим самим змінивши спосіб стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] до початку судового засідання надала до суду заяву, згідно якої просила позов розглядати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження відзив на позовну заяву не подав. Відтак, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Син [PERSON] зареєстрований та постійно проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної у місті ради від 25.10.2021р. №8334 (а.с. 18). Також, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2013р. по справі №210/222/13-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитини повноліття, починаючи з 15.01.2013р. (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2018 року по справі №486/466/18). З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Outcome: approved