Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 11 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з 01.09.2021 вона працює на посаді асистента вчителя індивідуального навчання у закладі загальної середньої освіти «Ліцей №11 м.Ковеля». 05.11.2021 відповідачем повідомлено її про можливість відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою від вакцинації проти короновірусної хвороби COVID-19 з 08.11.2021 та вручено наказ №134-к/тр «Про відсторонення від роботи [PERSON] ». Вважає, наказ незаконним із таких підстав: - ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст.46 КЗпП України не передбачають відсторонення від роботи з підстав відмови від вакцинації через хворобу COVID-19; - у відповідності до Акту зафіксовано факт її ухилення від профілактичного щеплення, однак цей акт не містить жодної інформації щодо фактичних даних, або заходів її ухилення від вакцинації; - встановлення обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 є за своєю природою зміною істотних умов праці, а відтак відсторонення від роботи проведено у передбачений законом строк без відповідного повідомлення про зміну істотних умов праці. Стислий виклад позиції відповідача. У відзиві на позов представник відповідача та відповідач зазначили, що директором навчального закладу при ухваленні наказу про відсторонення позивача від роботи було дотримано вимоги закону України «Основи законодавства України» «Про охоронну здоров`я», ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанову КМУ та Наказ МОЗ України від 04 жовтня 2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 11.11.2021. Ухвалою судді Логвинюк І.М. від 15.11.2021 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі і визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду на 14.12.2021. Одночасно відповідачу надано строк для надання відзиву на позов. Ухвалою суду від 14.12.2021 залучено до участі в справі як співвідповідача Управління освіти виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області. Відповідно до вимог ст.33 ЦПК України проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи у зв`язку із звільненням із посади судді [PERSON] у зв`язку із відставкою, справу передано для розгляду судді Лесика В.О. Ухвалою судді Лесика В.О. від 17.01.2022 прийнято справу до провадження. Позиція учасників судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позові. Представник відповідача, в судовому засіданні, прохала відмовити у задоволені позову за безпідставністю. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно копії Трудової книги АР№124262 позивач [PERSON] , [INFO] з 01.09.2021 працює у Закладі загальної середньої освіти «Ліцей №11 м.Ковеля» на посаді асистент вчителя інклюзивного навчання. 28.10.2021 директором Закладу загальної середньої освіти «Ліцей №11 м.Ковеля», було повідомлено [PERSON] про обов`язкове щеплення від COVID-19. 05.11.2021 заступником директора, секретарем та сестрою медичною Закладу загальної середньої осіти «Ліцей №11 м.Ковеля», було складено Акт про ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 асистента вчителя інклюзивного навчання [PERSON] . Наказом директора даного навчального закладу від 05.11.2021 №134-к/тр, було відсторони від роботи [PERSON] , асистента вчителя інклюзивного навчання, з 08.11.2021 у зв`язку із ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк до здійснення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, без збереження заробітної плати. Підстава: наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153, ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. У\~Конституції України\~проголошено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 43 Конституції України\~кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене\~статтею 43 Конституції України\~право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Водночас право на працю може піддаватись обмеженням. Згідно зі\~статтею 46 КЗпП України\~допускається відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;\~в інших випадках, передбачених законодавством. У законодавстві відсутнє чітке визначення поняття відсторонення від роботи. За своїм змістом це призупинення трудових відносин, яке не пов`язане із дисциплінарним проступком особи, а полягає у тимчасовому увільненні працівника від виконання трудових обов`язків з метою відвернення та/або попередження негативних наслідків. Зокрема, з метою запобігання виникненню і поширенню інфекційних захворювань, небезпечних для населення, законодавство України про охорону здоров`я передбачає відсторонення від роботи у разі необґрунтованої відмови або ухилення працівника від обов`язкового щеплення. Так, у статті 30 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 № 2801-XII закріплена можливість запровадження щодо окремих особливо небезпечних інфекційних захворювань проведення обов`язкових медичних оглядів, профілактичних щеплень, карантинних заходи\~в порядку, встановленому законами України. Спеціальними законами у цій сфері є\~Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ\~(далі - Закон №1645-ІІІ). Частинами першою та другою\~статті 12 цього Закону\~визначено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.\~Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до: зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб,\~підлягають обов`язковим профілактичним щепленням\~також проти інших відповідних інфекційних хвороб.\~У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому\~законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відтак\~Закон №1645-ІІІ\~регулює кілька важливих у цій справі питань: 1) до обов`язкових профілактичних щеплень віднесені ті, які включені до календаря щеплень, а також ті, що запроваджені проти поширення інфекційних хвороб. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25.02.2020 №521 до Переліку особливо небезпечних інфекційних хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, включений «COVID-19». 2) перелік працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, тобто Міністерством охорони здоров`я ( МОЗ). Згідно із\~Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням»\~обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. 3) працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт: - у разі ухилення чи відмови від обов`язкового щеплення, - та у порядку, встановленому законом. На час винесення оскаржуваного наказу, як і на даний час,\~порядок\~відсторонення від роботи працівників через ухилення чи відмову від проходження обов`язкового профілактичного щеплення\~законом\~не врегульований. Законодавство України з цього питання містить лише кілька окремих положень: порядок і\~терміни проведення профілактичних щеплень, в тому числі обов`язкових, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я\~(частина третя статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-ХІІ), профілактичні щеплення проводяться\~після медичного огляду\~особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень,\~лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків (частина шоста, сьома\~статті 12 Закону №1645-ІІІ), для забезпечення своєчасного проведення профілактичних щеплень лікар, інший визначений медичний працівник, в усній або письмовій формі запрошують до закладу охорони здоров`я або до місця надання медичних послуг осіб, які підлягають щепленню у день, визначений для проведення щеплень. У разі виявлення медичних протипоказань до щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, затвердженого\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року N 551, особа направляється на комісію з питань щеплень, створену наказом по закладу охорони здоров`я.\~Факт відмови від щеплень з позначкою про те, що медичним працівником надані роз`яснення про наслідки такої відмови, оформлюється за формою N 063-2/о, підписується як громадянином, так і медичним працівником.\~(пункти 7, 15,17 Положенням про організацію і проведення профілактичного щеплення, затверджений\~Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 N595\~(у редакції\~наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року N 551), відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили\~(пункт 46-1\~постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"). Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновку, що за відсутності законодавчо визначеного алгоритму дій, відсторонення працівника від роботи через ухилення чи відмову від обов`язкового профілактичного щеплення допускається за умов: - виникнення у працівника обов`язку пройти таке щеплення, про що він має бути проінформований, - надання працівникові розумного строку для проходження медичного огляду та отримання щеплення чи документу про протипоказання, - документування факту відмови чи ухилення від щеплення. При цьому, відмова від обов`язкового профілактичного щеплення згідно з ч.7\~ст.12 Закону №1645-ІІІ\~повинна бути засвідчена лікарем, - видання керівником підприємства, установи, організації наказу про відсторонення працівника від роботи із зазначенням конкретної правової і фактичної підстави (ухилення чи відмова) та строку відсторонення. Судом встановлено, що позивач є працівником закладу освіти. Обов`язковість профілактичного щеплення від COVID-19 для працівників закладів освіти введена\~Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який\~набув чинності 08.11.2021. Отже, лише з цієї дати у позивача виник обов`язок пройти профілактичне щеплення протягом розумного строку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 05.11.2021 вже видав наказ про відсторонення від роботи позивача, не забезпечивши при цьому останній можливості пройти медичний огляд, надати підтверджуючі документи, не переконавшись у відсутності у позивача протипоказань для щеплення та не отримавши належних доказів відмови чи ухилення від профілактичного щеплення. За наведених обставин відсторонення позивача від роботи є незаконним. Позов належить задовольнити, наказ керівника закладу освіти від 05.11.2021 №134-к/тр в частині щодо відсторонення [PERSON] від роботи - скасувати. Згідно з положеннями частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З метою ефективного захисту прав позивача суд ухвалює рішення про допуск позивача до роботи та скасування наказу про відсторонення [PERSON] від роботи від 05.11.2021 №134-к/тр. Відповідно до\~статті 235 КЗпП України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 по день допущення до роботи. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 908 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved