Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За спадкодавцем [PERSON] заведена спадкова справа № 101/2017 від 22.08.2017 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину є позивач [PERSON] . Постановою Приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 30.01.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відмовлено, у зв`язку з ненаданням усіх необхідних документів, а саме: відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок загальною площею 42,2 кв.м., житлова - 20,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 20 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача - Покровської міської ради до судового засідання не з`явився. До суду 10 січня 2022 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (а.с.16). До складу спадщини, відкритої за спадкодавцем [PERSON] входять успадковані ним свого часу після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] майнові права на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). За змістом ч. ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Аналогічне зазначене в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.03.2013 року. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Державним архівом Донецької області за № 01/1-10/1471 від 12.08.2010 року надано архівну виписку з протоколу № 10 засідання виконкому Красноармійської міськради депутатів трудящих від 07.05.1950 року, на якому розглянуто заяви громадян про наділення земельними ділянками під індивідуальне житлобудівництво, зокрема, [PERSON] (ініціали не розшифровано) виділено ділянку за адресою Квіленка № 21 (а.с.21). Листом Державного архіву Донецької області № 01/1-10/596 від 01.04.2010 року повідомлено, що в протоколах засідань виконкому Красноармійської міської ради депутатів трудящих за 1950 рік рішення про оформлення права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відсутні (а.с.22). 06.05.2021 року Архівним відділом Покровської міської ради Донецької області на адвокатський запит з питання надання копій документів щодо права будування, наділення земельною ділянкою під індивідуальне будівництво, отримання дозволу на будування, введення в експлуатацію будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] надано архівну довідку № 173, якою повідомлено, що на державному зберіганні у архівному відділі знаходяться документи починаючи з 1992 року; документи до 1992 року знаходяться на непідконтрольній Уряду України території у м. Донецьк (а.с.23). Листом Державного архіву Донецької області № 01-31/897 від 01.12.2021 року повідомлено, що документи виконавчого комітету Красноармійської міської ради народних депутатів до 1991 року, які знаходились на зберіганні в Держархіві області у м. Донецьку, залишились на тимчасово окупованій території України; провести пошук та надати архівні витяги рішень виконавчого комітету Красноармійської міської ради народних депутатів, на підставі яких виділялась земельна ділянка, надавався дозвіл на індивідуальне будівництво та вводився в експлуатацію будинок за адресою: [ADDRESS] натепер неможливо (а.с.24). З технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] станом на 12 жовтня 2017 року, вбачається, що житловий будинок - А-1 збудовано в 1950 році; експлікація приміщень зведена до наступного: тамбур 7,9 кв.м., коридор 6,1 кв.м., кладова 3,1 кв.м., кухня 4,8 кв.м., житлова кімната 3,5 кв.м., житлова кімната 16,8 кв.м. Даних про самочинне будівництво технічний паспорт на будинок не містить (а.с.34-36). Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 5981/01-02 від 07.05.2021 року за відомостям до 01.01.2013 року будинок [ADDRESS] не зареєстрований; будь-яка дозвільна, проектна документація, виділ земельної ділянки під забудову на ім`я [PERSON] в архівній справі відсутні (а.с.31). До набрання чинності ЦК України 2004 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації цього права. Постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05.08.1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року). Відповідно до абз. 60 п. 3.3 Інструкції про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року не належить до самовільного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки господарські / присадибні будинки і споруди, прибудови до них, що побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року підтвердженням приналежності будинку можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто за життя [PERSON] на виділеній йому земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] збудував житловий будинок. Набуття права власності на будинок (побудований в 1950 році, тобто до 05.08.1992 року) не залежить від державної реєстрації. Таким чином, до складу спадщини [PERSON] , який помер [INFO] увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] - є [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (син померлого). В порядку ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з 23.05.1999 року адресою: [ADDRESS] до дня смерті (а.с.25). [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). До складу спадщини після смерті [PERSON] входять успадковані нею свого часу після смерті чоловіка [PERSON] майнові права на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом (в силу ст. 529 ЦК УРСР) після смерті [PERSON] є [PERSON] (син померлої). Відповідно до відомостей в паспорті громадянина України серійний номер [NUMBER] (стор. 11) [PERSON] перебував з 23.07.1999 року на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки Красноармійської міської ради від 21.06.2012 року, виданої для пред`явлення до нотаріальної контори, - [PERSON] зареєстрований з 23.07.1999 року за адресою: [ADDRESS] , проживав разом з матір`ю [PERSON] до дня її смерті ( [INFO] ) (а.с.25). Таким чином, спадщину [PERSON] прийнято відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. [PERSON] після смерті матері успадкував майнові права та обов`язки на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.16). При житті [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 2-789,\~яким на випадок смерті зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.18). З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулася до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину. Постановою Приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 30.01.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відмовлено, у зв`язку з ненаданням усіх необхідних документів, а саме: відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.20). За інформацією приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Михайленко О.В. за вих. №1084/01-16 від 27.12.2021 року, повідомлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 22.08.2017 року відкрита спадкова справа №101/2017. На теперішній час свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна отримала [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, та видана постанова про відмову вчиненні нотаріальної дії, з причини відсутності правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] та державної реєстрації в КП «Бюро технічної інвентаризації». В спадковій справі наявний заповіт посвідчений 04.10.2011 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. за реєстровим №2-889 (а.с.54-57). Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно із\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~статті 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно\~статті 1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При розгляді справи судом встановлено, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з причини відсутності правовстановлюючих документів, майнові права на який [PERSON] успадкував після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок було збудовано [PERSON] до 1992 року, що підтверджується технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 86 ЦК УРСР\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до частини третьої\~статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою\~статті 3 зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до частини першої\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з частинами першою та другою\~статті 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на\~житлові будинки з побутовими спорудами з державною реєстрацією такого права. Єдиним документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Враховуючи викладене, у позивача наявні законні підстави для визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved