Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

12.01.2022 року голова правління ПрАТ «Українська страхова компанія» Тюрін В.М. звернувся до Краснолимансткого міського суду суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17787,25 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачкою укладений кредитний договір №7080к від 07.04.2014 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 24 місяці, з 07.04.2014 по 07.04.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 04-01 від 15.04.2014 року, відповідно до якого кредитний договір №7080к від 07.04.2014 року, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачкою, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на суму 26400,00 гривень. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Позивачем на підставі заяви № 3553 від 11.11.2019 року та доданих до неї документів, 12.11.2019 року складено страховий акт № 686кр та відповідно 12.11.2019 року здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 17787,25 гривень. Таким чином, оскільки ПАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів обов`язки, до ПАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з відповідачки матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 17787,25 гривень, яку позивач і просив стягнути з в ідповідачки, також просив стягнути судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 гривень; розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача; проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.1-6). Згідно з ухвалою судді від 26 січня 2022 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження\~з урахуванням положень ст. 274 ЦПК України\~з повідомленням (викликом) сторін та з наданням відповідачці строку для подачі відзиву на позов (а.с. 38-39). Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] є [ADDRESS] у відповідності до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд повідомив відповідачку про дату, час і місце судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про судовий розгляд, в установлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надала; правом на подання відзиву не скористалася. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.04.2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір №7080к (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору відповідачка отримала кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 24 місяці, з 07.04.2014 по 07.04.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних (п.1.1, а.с.14). Повернення кредиту позичальником повинно було здійснюватися щомісячними платежами у сумі 517,00 грн., з яких 333,00 грн. тіло кредиту, 184,00 грн. проценти (п. 3.2, Графік розрахунків, а.с.14,15). При цьому загальна сума, яку відповідачка зобов`язалася сплатити за Кредитним договором, становила 12416,00 грн., з яких 8000,00 грн. тіло кредиту та 4416,00 грн. - проценти за користування ним (а.с.15). Платіжним дорученням від 07.04.2014 року №16725 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» відповідачці перерахувала 8000,00 грн. (а.с.16). 15.04.2014 року між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» укладений договір добровільного страхування кредитів № 04-01 (далі\~- Договір страхування, а.с. 21-23). Відповідно до умов Договору страхування страхові ризики за кредитним договором застраховані позивачем на загальну суму 26400,00 гривень (п.1.1, 3.1, Додаток №1). Відповідно до пункту 1.2 Договору страхування його предметом є майнові інтереси Кредитної спілки «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені строки відповідно до Кредитних договорів. Згідно із пунктом 1.3 Договору страхування позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та позивачем. Пунктом 2.1 Договору страхування встановлено, що страховим випадком за цим Договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків Кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань перед Кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу (п.2.1.1.). Відповідно до виписки з рахунку позичальника [PERSON] від 12.11.2019 року вих. №3559 відповідачка в період з 07.04.2014 року по 28.08.2014 року виконувала свої зобов`язання належним чином, сплачуючи щомісяця грошову суму в розмірі 517,00 грн. (а.с.25). Всього за вказаний період відповідачкою сплачено 2585,00 грн., з яких 1719,85 грн. - основної суми кредиту та 865,15 грн. процентів за користування кредитом. Таким чином, згідно вказаної виписки, несплаченим залишилися платежі в розмірі 9831,00 грн. (12416,00 грн. - 2585,00 грн.), з яких: 6280,15 грн. за тілом кредиту (8000,00 грн. - 1719,85 грн.) та 3550,85 грн. (4416,00 грн. - 865,15 грн.). З наведеного також випливає, що у зв`язку з несплатою відповідачкою з 07.09.2014 року очередних щомісячних платежів за графіком платежів протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу (тобто, після 07.11.2014 року) настав страховий випадок, передбачений п.2.1.1 договору страхування. 11.11.2019 року Голова правління КС «Українська кредитна спілка» [PERSON] звернувся до позивача із заявою, відповідно до якої він просив здійснити страхову виплату за кредитним договором у сумі 17787,25 грн. (а.с.24). 12.11.2019 року на підставі страхового акту №686кр від 12.11.2019 року позивач виплатив КС «Українська кредитна спілка» страхове відшкодування у сумі 17787,25 гривень за договором страхування у зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків за Кредитним договором, що підтверджується страховим актом, платіжним дорученням від 12.11.2019 року №1487, довідкою КС «Українська кредитна спілка» від 12.11.2019 року №3570 (а.с. 26, 27, 28). Відповідно до п. 5.7 Договору страхування до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами відповідно кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~612\~ч.1\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У ст.\~979\~ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Аналогічну норму містить також ст. 4 Закону України від 17.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР). Згідно із п. 16 ч. 4 ст.6 Закону №85/96-ВР страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування. Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону №85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У той же час, згідно з ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України «Про страхування»у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 43). Як випливає із змісту позовної заяви, позивач заявив свої вимоги одночасно з двох правових підстав, які виключають одна одну: в порядку регресу (ст. 1191 ЦК України) та в порядку суброгації (ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування»). Згідно із п. 3 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року ухвалюючи рішення, суд має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв`язку із цим,посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача в порядку суброгації перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором, яке належало КС «Українська кредитна спілка», що одержала страхове відшкодування. Водночас суд бере до уваги, що за умовами п. 2.1.1, п. 5.3 Договору страхування, у разі якщо кредитор не одержав обумовлений кредитним договором останній за графіком платіж протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу, передбаченого кредитним договором, страхове відшкодування по такому страховому випадку сплачується кредитору в розмірі суми прострочених платежів на дату подання заяви на страхову виплату. Оскільки як встановлено судом з виписки з рахунку позичальника, заборгованість за кредитним договором на момент закінчення його дії (07.04.2016 року) становить 9831,00 грн. (12416,00 грн. - 2585,00 грн.), з яких: 6280,15 грн. за тілом кредиту (8000,00 грн. - 1719,85 грн.) та 3550,85 грн. (4416,00 грн. - 865,15 грн.), ця сума і є сумою заборгованості за кредитним договором, оскільки по-перше, решта платежів по кредитному договору були внесені відповідачкою, і кредитні зобов`язання в цій частині припинились належним виконанням, по-друге, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (постанова Великої Палати ВС від 28.03.2018 року у справі\~№444/9519/12). Той факт, що позивач сплатив своєму страхувальнику страхове відшкодування в розмірі більшому, ніж передбачено Договором страхування, не може бути підставою для стягнення з відповідачки суми, право на стягнення якої у кредитора вже припинилось і не могло перейти до позивача в порядку суброгації, оскільки в такому випадку на відповідачку був би покладений тягар подвійної сплати платежів за Кредитним договором. Також суд зауважує, що однією з найважливіших ознак діяльності будь-якого страховика є ризиковість страхові компанії добровільно (за відповідну плату) беруть на себе ризики фізичних і юридичних осіб і гарантують, у випадку настання обумовлених страхових подій, виплатити страхове відшкодування. Для досягнення відповідних результатів у своїй діяльності за умов конкуренції, страхова компанія свідомо здійснює певні дії, реалізовує проекти, що мають певний ступінь ризику. Відтак, позов може бути задоволений лише в частині страхового відшкодування, яка дорівнює розміру прострочених платежів, а саме, 9831,00 грн. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а позов задоволений судом тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 1255,31 грн. (2270,00 х (9831,00 х 100/17787)). На підставі викладеного,

Outcome: partial