Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя, на 1/2 частки трикімнатної квартири, житловою площею 36,6 кв. м. загальною площею 59, 9 кв.м., що розташована за адресою : [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19 січня 2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, під актовим записом № 23 було зареєстровано її шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народилась двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття; [PERSON] . [INFO] яка на даний час є неповнолітньою особою. 23 червня 2021 року шлюб з відповідачем рішенням Рівненського міського суду Рівненської області було розірвано. Під час шлюбу, вони з чоловіком придбали, за кошти з спільного сімейного бюджету, на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2011 року трикімнатну квартиру житловою площею 36,6 кв. м. загальною площею 59, 9 кв.м,. що розташована за адресою : [ADDRESS] . Вказану квартиру, згідно умов договору було придбано за грошові кошти в сумі - 292\~000 гривень 00 копійок, що на день вчинення угоди по курсу НБУ становило 36 500 доларів США 00 центів. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року підготовче провадження\~у справі\~ закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02 лютого 2022 року в приміщенні Рівненського міського суду (м.Рівне, вул.Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти проведення заочного розгляду по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 19 січня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили 26 липня 2021 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття та [PERSON] , [INFO] яка на даний час є неповнолітньою особою. Положеннями\~ст.60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~61\~СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з положеннями ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і\~\~користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Із роз"яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.23, п.24\~Постанови від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов"язаннями, що виникли в інтересах сім"ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за загальним правилом, придбане сторонами під час шлюбу майно є їх спільною сумісною власністю, а отже може бути розподілене між ними. Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя. Судом встановлено, що за період шлюбу сторонами набуто квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.07.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. Покупцем за вказаним договором зазначений відповідач [PERSON] . Згідно відмітки на договорі він зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 26 серпня 2011 року. Відповідно до ст.372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зважаючи на викладене, доведеним обсягом спільного сумісного майна подружжя, що підлягає поділу судом визнається квартира [ADDRESS] , по 1/2 частці якої підлягає виділенню кожному із співвласників та припинення права спільної сумісної власності на неї. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 6810 грн., у зв`язку із задоволенням позову, в порядку ст. 141 ЦПК України, він підлягає до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved