Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: - визнати за [PERSON] , померлою [INFO] в с. Білогриве Кролевецького району, право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серія СМ № 0079144, який був виданий на підставі розпорядження Кролевецької районної державної адміністрації №373 від 20.06.1996 року та зареєстрований 06 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 144; - визнати за ним, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Білогриве Кролевецького району Сумської області. Свої позовні вимоги мотивує наступним чином. [INFO] в селі Білогриве Кролевецького району померла [PERSON] , 1915 року народження, яка на момент смерті була зареєстрована і проживала за адресою с. Білогриве Кролевецького району Сумської області, сама. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного розпорядження спадковим майном прийняв [PERSON] . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) він позбавлений можливості в зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) видано після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.50-51). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради. Заперечень щодо позову не має. (а.с.56-58). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі змістом Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) що видаються Кролевецькою РДА членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба», а саме запису в даній книзі за № 144 сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0079144 видано [PERSON] , що проживає в селі Білогриве, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 4.30 га, на підставі розпорядження держадміністрації від 20.06.1996 р. №373 (а.с.24-25), що підтверджується також копією сертифіката виданого 06.08.1996 року (а.с.10). Згідно з додатком №1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії СМ №011, виданого 26.04.1995 року, до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Кролевецького району Сумської області під номером 144 включена [PERSON] (а.с.16-22). Згідно з копіями Витягу з протоколу №2 загальних зборів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» від 17.06.1995 року, список громадян сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» на майновий і земельний пай в кількості 291 особа затверджено 17.06.1995 року (а.с.14-15). [INFO] в с. Білогриве Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а/з №19 (а.с.7). Згідно з посвідченим від імені [PERSON] заповітом від 11.04.1982 року, реєстровий номер 19, усе належне їй майно остання заповіла позивачу, [PERSON] (а.с.13), спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 13.01.2021 під номером 2/2021, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №63153205 від 13.01.2021 (а.с.9). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] та єдиним спадкоємцем на спадкове майно за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.1954 року та довідкою виконкому Білогривської сільської ради Кролевецького району Сумської області №02-24/358 від 19.12.2019 року (а.с.5, 6). На день смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою с. Білогриве Кролевецького району Сумської області, сама (а.с.6). Син [PERSON] прийняв спадщину фактичним вступом у управління та володіння спадковим майном, однак Свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) не отримував. Через те, що видача правовстановлюючого документа - сертифіката про право на земельну частку (пай) серія СМ № 0079144 відбулася 06.08.1996 року, тобто після смерті спадкодавця, виник сумнів у тому, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у встановлений законом спосіб, внаслідок чого позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яка входить до складу спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на законних підставах належало право на земельну частку (пай) ) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), і зазначене майно фактично їй належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, однак не отримав Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішення спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року). Згідно вимог ч.9 ст.5 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З наведених норм матеріального права вбачається, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оформити спадщину на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості, позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ - сертифікат серія СМ № 0079144 був виданий після смерті спадкодавця [PERSON] . При розгляді справи в суді маються достатні докази, які свідчать про те, що [PERSON] на законних підставах належало право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості, тому вказаний факт слід встановити за рішенням суду. Оскільки позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, інші спадкоємці за законом чи спадкоємці за заповітом відсутні, тому право власності на вказане нерухоме майно слід визнати за [PERSON] як єдиним спадкоємцем. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1268 ЦК України,

Outcome: approved