Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

До Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про зміну\~розміру та\~стягнення аліментів,\~в якій\~вона просила\~стягнути з\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~повнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі,\~у розмірі\~5\~000,\~00\~гривень щомісячно,\~яка підлягає\~індексації відповідно\~до Закону,\~на час\~навчання доньки,\~починаючи з\~10.10.2021року,\~але не\~більше ніж\~до досягнення\~нею 23-річного\~віку,\~за умов\~продовження навчання,\~та стягнути\~з [PERSON] \~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі,\~у розмірі\~3500,00\~гривень щомісячно,\~яка підлягає\~індексації відповідного\~до Закону,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~від дня\~пред`явлення позову\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~Свої вимоги\~обґрунтовувала тим,\~що з\~04\~листопада 2001\~року по\~15\~серпня 2016\~року ми\~з відповідачем\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі.\~Від шлюбу\~мають спільних\~двох дітей:\~доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~,\~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~,які\~проживають разом\~із позивачем\~і перебувають\~на її\~утриманні.Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2017 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на двох, до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач зазначила, що розмір аліментів, який був визначений рішенням Вишгородського районного суду Київської області 04.12.2017 року менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2510грн., з 1 грудня 2618 грн.). Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхніх дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час донька [PERSON] навчається на 4 курсі денного відділення ВСП «Фахового коледжу мистецтв та дизайну», стипендію не отримує, період навчання триватиме по 31.01.2022 року. Неповнолітній син [PERSON] навчається у Катюжанському вищому професійному училищі, стипендію отримує в розмірі 490,00 грн. про те, цих коштів не достатньо. Відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в їх утриманні та виховані. Постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхніх дітей, а також виконувати всі обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. У теперішній час відповідач працевлаштований, інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що при сплаті аліментів у вказаному розмірі забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Враховуючи викладене позивачка звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16.11.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.12.2021 року до суду надійшов відзив на позову заяву від відповідача [PERSON] , в якому просить суд прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та строку сплати аліментів в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] - відмовити, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти по утриманню їхнього неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 17.02.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від позивача [PERSON] , в якій з відзивом повністю не згодна та вважає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів у належному розмірі, а всі його аргументи не відповідають дійсності. Відповідач у своєму відзиві зазначив, що ніколи не відмовлявся фінансово підтримувати дітей, [PERSON] та [PERSON] , надавав дітям кошти на їх утримання. Однак, якби відповідач справно надавав певну суму коштів щомісячно, позивачу не довелося б звертатися до суду. Також Відповідач стверджує, що офіційно працює водієм у ФОП [PERSON] і його заробітна плата складає 6000 грн. Згідно ст. 8 ЗУ «Про Державний Бюджет України на 2021 рік» з 01.12.2021 року мінімальна заробітна плата становить 6500 грн. Відповідач вкотре намагається зменшити або приховати свої доходи ,адже у 2017 році при розгляді справи про стягнення аліментів відповідач надав суду довідку про доходи, які були нижчими за мінімальну заробітну плату. У своєму відзиві відповідач також вказав, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати [PERSON] . Однак відповідачем не надані жодні докази, які підтверджували б факт утримання його матері. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 04.12.2017 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановивши розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також просила розгляд справи проводити без її участі, задовольнити зменшені позовні вимоги. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача адвокат Купрієнко В.С. подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення зменшених позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 2006, актовий запис №38. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04 листопада 2001 року, виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №39 розірвано, залишено позивачу шлюбне прізвище - [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2017 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2017 року до їх повноліття, тобто до [INFO] та 01 серпня 2024 року відповідно. Як вбачається з довідки про заробітну плату нарахована заробітна плата [PERSON] з березня 2021 року по листопад 2021 року складає 51000,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно до ч.1 ст.18, ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", п. 23 - відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2618 грн., з 1 липня 2744 грн., з 1 грудня 2833 грн.; За таких обставин, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства та матеріального становища сторін підлягає збільшенню, та вважає необхідним визначити аліменти в передбаченому Законом мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved