Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

01 листопада 2021 року Позивач звернувся до суду. В обґрунтування позову посилався на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 14.06.2019 року був укладений кредитний договір № CL-199158, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 40140,00 грн. на строк до 13.06.2024 року, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 55,99 % річних. Однак всупереч вимогам Кредитного договору №CL-199158 від 14.06.2019 року відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені Кредитним договором, у зв`язку з чим з боку відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 09.09.2021 року становить 63301,20 грн., з яких: 37621,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25679,21 грн. - заборгованість за відсотками. Просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Кредобанк " заборгованість у розмірі 63301,20 грн та судові витрати: суму сплаченого судового збору 2270,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10% від ціни позову- 6330,12 грн . Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 02.11.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 02.12.2021 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк ", представник позивача- адвокат Павленко Сергій Валерійович до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Краснопільського районного суду Сумської області. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2021 року зазначену справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, в клопотанні від 25.11.2021 року, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про день та час місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи, що 14 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № CL-199158 за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 40140,00 грн. на строк до 13 червня 2024 року зі сплатою 55,99 % річних за користування кредитом (ас.12-14). У відповідності до п. 6.1 та п. 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється згідно Графіку платежів (Додаток №1 до Договору). Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, видавши [PERSON] кредит в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточні потреби 38136,01 грн. на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні вул. Горького, 22 ПАТ «Кредобанк» та для погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору № 482762123 від 06.03.2019 в сумі 2003,99 грн - на рахунок № [NUMBER] відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (ас. 6). Заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки сплачена не була. 16.06.2021 представник АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості( ас.15-18). Відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання, заборгованість за кредитом погашена не була (ас. 19-20). Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-199158 від 14.06.2019 станом на 09.09.2021 сума боргу становить 63301,20 грн, з них 37621,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 25679,21 грн - заборгованість за відсотками ( ас.5). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № CL-199158 від 14.06.2019 в розмірі 63301,20 грн, з них 37621,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 25679,21 грн - заборгованість за відсотками . Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6330,12 грн., суд зауважує наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги, укладений 11.02.2019 між АТ «Кредобанк» і Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС і ПРАВА», Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000531 від 30.11.2018, Ордер серія КС № 573217 від 16.06.2020 та копія посвідчення адвоката . Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат. А тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог за необґрунтованістю. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

Outcome: partial