Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

01 грудня 2021 року позивач Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач, ФОП [PERSON] ) звернулась з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просила стягнути з останнього грошові кошти за поставлений товар у розмірі 9547,12 гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди та домовленостей щодо поставки товару, при цьому позивач, яка є постачальником товару свій обов`язок виконала у повному обсязі та передала у власність відповідача, який є покупцем, товар, відповідно до видаткових накладних на загальну суму 9547,12 грн. Однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, та не оплатив отриманий ним товар, на загальну суму 9547,12 грн, у зв`язку з чим на адресу останнього було направлено вимогу, проте така залишена відповідачем без задоволення, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі видаткових накладних №18111 від 12.05.2020, №19166 від 12.05.2020, №19315 від 13.05.2020, №19430 від 13.05.2020, №19867 від 15.05.2020, №23036 від 02.06.2020, №28497 від 02.07.2020 позивач передала у власність відповідача товар на загальну суму 9547,12 гривень (а.с. 4-10). У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, щодо оплати поставленого товару, 06.09.2021 на адресу відповідача направлено вимогу №1, в якій зазначено про необхідність перерахування на рахунок позивача коштів за поставлений товар (а.с.14), проте зазначена претензія залишена відповідачем без відповідного реагування. Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за поставлений товар складає 9547,12 гривень, та до часу звернення з позовом до суду відповідач вимогу позивача про погашення існуючої заборгованості не виконав, позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернулась за захистом своїх прав до суду, суд вважає вимоги позивача про стягнення суму коштів за поставлений товар обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 22.11.2021 між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро «Олега Попкова» укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.17), до якого додано детальний опис наданих адвокатом послуг (а.с.18), а також надано копію платіжного доручення про оплату позивачем вказаних послуг в розмірі 1500 грн. (а.с.19). З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 1500 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (а.с.1) також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved