Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] (далі також - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить: - стягнути з [PERSON] (далі також - відповідач) 20331,06 грн. майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; - стягнути з [PERSON] 8000 моральної (немайнової) шкоди; - стягнути з [PERSON] 1853,39 грн. в якості відшкодування оплати висновка експерта за проведення автотоварознавчого дослідження №159970/21-56 від 08.06.2021; - стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 3178 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23 жовтня 2020 року в с.Старий Любар, Любарського району, Житомирської області, по вул.Медичній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ Славута, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , і який перебував під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , який перебував під керуванням [PERSON] . Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року у справі № 282/1146/20, винною у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля ЗАЗ д/н [NUMBER] [PERSON] . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №02-D/80/0/1020 від 03.12.2020 щодо автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] , виконаного ФОП [PERSON] , свідоцтво № 2030 від 23.06.2020, розмір матеріального збитку без ПДВ на матеріали та складові становить 8260,72 ( вісім тисяч двісті шістдесят) гривень 72 копійки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7222932 від 24.04.2020. 9 грудня 2020 року позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування. ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5760,72 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 72 копійки. Дана сума страхового відшкодування розрахована страховою компанією виходячи з того, що загальна сума страхового відшкодування згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02-D/80/0/1020 від 03/12/2020, проведеного ФОП [PERSON] , становить 8260,72 грн. без урахування ПДВ. Франшиза згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7222932 від 24.04.2020 складає 2500 грн. Відповідно сума страхового відшкодування за вирахуванням розміру франшизи складає 5760,72 грн. (8260,72 грн. - 2500 грн. = 5760,72 грн.) Однак, розмір фактичної шкоди з урахуванням відновлювальних робіт та вартості запчастин значно перевищує розмір страхового відшкодування. У зв`язку з цим позивач знову звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» щодо перегляду розміру стразового відшкодування. У відповіді на це звернення ПрАТ «Страхова група «ТАС» зазначає, що страховою компанією повністю виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 5760,72 грн. У березні 2021 року позивач звернувся до СТО для визначення вартості ремонту автомобіля TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно отриманого рахунку № ВДиС-0018053 від 29.03.2021 вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір завданої шкоди) пошкодженого автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] складатиме 26091,78 (двадцять шість тисяч дев`яносто одна) гривня 78 копійок. Не погоджуючись з розміром відшкодування від страхової компанії, 23 квітня 2021 року позивач звернувся до Київського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України щодо проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля марки TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №15970/21-56 від 08.06.2021, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , складає 12235,44 (дванадцять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 44 копійки. Після отримання експертного висновку від Київського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про перерахунок розміру страхового відшкодування. У відповіді на це звернення ПрАТ «Страхова група «ТАС» зазначає, що підстави для здійснення доплати страхового відшкодування відсутні. У серпні 2021 року позивач повторно звернувся до СТО для актуалізації вартості ремонту автомобіля TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно отриманого рахунку №ВДиС-0055040 від 31.08.2021, вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір завданої шкоди) пошкодженого автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] складатиме 26122,79 (двадцять шість тисяч сто двадцять дві) гривні 79 копійок. З огляду на це, позивач звернувся з претензією до відповідача щодо відшкодування останнім різниці між страховим відшкодуванням виплаченим позивачу страховою компанією та вартістю відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 20362,07 (двадцять тисяч триста шістдесят дві ) гривні сім копійок з розрахунку 26 122,79 грн. - 5760,72 грн. = 20362,07 грн. Відповідач відмовився добровільно відшкодувати позивачеві вказану різницю, тому позивач змушений був звернутися за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували. Так, відповідачем вказано, що наведена позивачем у позовній заяві сума матеріального збитку є явно завищеною. Окрім того вказала, що позивачем не надано належних доказів заподіяння їй моральної шкоди. Представник позивача адокат Тещенко М.М. покликався на недопустимість висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 08.06.2021 №15970/21-56, оскільки такий висновок зроблено за заявою особи, яка не є стороною у даній справі. З наведених підстав адвокат Тещенко М.М. вважав і безпідставною вимогу про стягнення з відповідача витрат за проведення вказаної експертизи. Окрім того, представник відповідача зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, після ДТП позивач продовжувала користуватись автомобілем TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , що свідчить про безпідставність позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року в с.Старий Любар, Любарського району, Житомирської області, по вул.Медичній, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ Славута, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] і який перебував під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] і який перебував під керуванням [PERSON] . Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2020 року у справі № 282/1146/20, винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля ЗАЗ д/н [NUMBER] [PERSON] , що не заперечувалось учасниками справи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №02-D/80/0/1020 від 03.12.2020 щодо автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] , виконаного ФОП [PERSON] , свідоцтво №2030 від 23.06.2020, вартість матеріального збитку завданого власнику майна TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , 2009 року випуску, кузов№ [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 9591,86 грн, в тому числі 1331,14 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7222932 від 24.04.2020. 9 грудня 2020 року позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування. ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5760,72 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 72 копійки. Дана сума страхового відшкодування розрахована страховою компанією виходячи з того, що загальна сума страхового відшкодування згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02-D/80/0/1020 від 03/12/2020, проведеного ФОП [PERSON] , становить 8260,72 грн., без урахування ПДВ. Франшиза згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7222932 від 24.04.2020 складає 2500 грн. Відповідно сума страхового відшкодування за вирахуванням розміру франшизи складає 5760,72 грн. (8260,72 грн. - 2500 грн. = 5760,72 грн.) Згідно рахунку №ВДиС-0018053 від 29.03.2021 вбачається, що вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір завданої шкоди) пошкодженого автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] складатиме 26091,78 (двадцять шість тисяч дев`яносто одна) гривня 78 копійок. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №15970/21-56 від 08.06.2021, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , складає 12235,44 (дванадцять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 44 копійки. Відповідно до ремонтної калькуляції №С 15970-21 від 07.06.2021, доданої до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 08.06.2021 №15970/21-56, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] становить 21157,66 грн. Позивач повторно звернулась до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про перерахунок розміру страхового відшкодування, однак отримала відповідь за №02431/0121 від 12 серпня 2021 року, згідно якої позивача повідомлено, що підстави для здійснення доплати страхового відшкодування відсутні. У серпні 2021 року позивач повторно звернувся до СТО для актуалізації вартості ремонту автомобіля TOYOTA Corolla, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно отриманого рахунку №ВДиС-0055040 від 31.08.2021, вартість відновлювального ремонту (фактичний розмір завданої шкоди) пошкодженого автомобіля TOYOTA Corolla д/н [NUMBER] складатиме 26122,79 (двадцять шість тисяч сто двадцять дві) гривні 79 копійок. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 5760,72 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Разом з тим слід зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до частини першої вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви до суду. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №02-D/80/0 від 03.12.2020 вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику майна TOYOTA Corolla, д/н [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, кузов № [NUMBER] , внаслідок ДТП складає: 9591,86 грн., в тому числі 1331,14 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових. Згідно листа Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Група "ТАС" від 12 серпня 2021 року вбачається, що позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 5760,72 грн. (9591,86 грн. - 2500 грн. - 1331,14 грн. = 5760,72 грн.) З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню в рахунок завданої внаслідок ДПТ матеріальної шкоди, що складається з виплат, які не були виплачені [PERSON] ПАТ "Страхова Група "ТАС", а саме: 2500 грн. франшизи та 1331,14 ПДВ на вартість матеріалів та складових. Суд вважає висновок експертного автотоварознавчого дослідження №02-D/80/0 від 03.12.2020 належним та допустимим доказом завданої позивачу матеріальної шкоди, даний висновок позивачем не оспорено. Суд не приймає до уваги покликання позивача на рахунки ТОВ "ВіДі Автострада" №ВДиС-0018053 від 29.03.2021 та №ВДиС-0055040 від 31.08.2021 з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи ремонт автомобіля TOYOTA Corolla, д/н [NUMBER] , не проведено та позивачем не понесено фактичних витрат на відновлення даного автомобіля. Таким чином, надані позивачем рахунки ТОВ "ВіДі Автострада" №ВДиС-0018053 від 29.03.2021 та №ВДиС-0055040 від 31.08.2021 не є належними доказами на підтвердження завданої позивачу матеріальної шкоди. Також суд не приймає до уваги Висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 08.06.2021 за №15970/21-56 з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч. 2 ст. 106 ЦПК України). Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, в порушення наведених норм вбачається, що автотоварознавчого дослідження, за результатами якого складено Висновок експерта від 08.06.2021 за №15970/21-56, проведено за замовленням [PERSON] , який не є учасником справи. Суд не приймає до уваги покликання представника позивача стосовно того, що [PERSON] діяв на підставі доручення [PERSON] , так як до матеріалів справи не надано будь-якого доказу на підтвердження повноважень [PERSON] виступати від імені позивача, в тому числі щодо замовлення автотоварознавчого дослідження. Окрім того, у Висновку експерта від 08.06.2021 №15970/21-56, відсутнє зазначення, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З огляду на викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] 1853,39 грн. в якості відшкодування оплати висновка експерта за проведення автотоварознавчого дослідження №159970/21-56 від 08.06.2021. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] 8000 грн моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з наступного. За змістом статей 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що сам факт ДТП та пошкодження автомобіля позивача, завдало останній моральних страждання, та враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивач, враховуючи те, що позивач не була позбавленно можливості використовувати власний автомобіль, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що з [PERSON] підлягає стягнення моральна шкода в розмірі 1000 грн. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 508,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial