Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який розташований за адресою: вул. Грушевського, б. 1Д, м. Київ звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на наступне. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05.06.2005 року. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11000,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.08.2018 року. Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 15.07.2020 року було направлено претензію кредитора до Першої Краматорської державної нотаріальної контори та 28.07.2020 року отримана відповідь, відповідно до якої спадкоємці померлого позичальника із заявами до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії позивача. 19.01.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, але ніяких дій вчинено не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором б/н від 05.06.2006 року становить 6625,50 гривень, яка складається з наступного - 6625,50 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту. Просили суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 6625,50 гривень за кредитним договором №б/н від 05.06.2006 року, а також судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 06.07.2021 року по справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.06.2006 року за тілом кредиту у розмірі 6625,50 гривень, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 копійок, тобто по 756,67 грн. з кожного. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області 01.10.2021 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову заперечував, у його задоволенні просив відмовити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представниця відповідачів адвокат Лісова Д. О. у судовому засіданні проти позову заперечувала, у його задоволенні просила відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 05.06.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору в подальшому [PERSON] отримав кредит у розмірі 11000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Краматорським МВ ДРАЦС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 16.08.2018 року, позичальник [PERSON] помер [INFO] . З розрахунку заборгованості, наданому позивачем, вбачається, що станом на дату смерті позичальника [PERSON] сума заборгованості за кредитним договором б/н від 05.06.2006 року становила 6625,50 гривень, що становить тіло кредиту. Згідно претензії кредитора від 16.06.2020 року в порядку\~статті 1281 ЦК України\~за кредитним договором б/н від 05.06.2006 року, позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Першої Краматорської державної нотаріальної контори з вимогою включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком, а також просили повідомити про спадкоємців які звернулися із заявою про прийняття спадщини. З листа Першої Краматорської державної нотаріальної контори від 21.07.2020 року вбачається, що в виробництві Третьої Краматорської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 253/2018. Відповідно до листа Третьої Краматорської державної нотаріальної контори від 10.06.2021 року № 408/01-14 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 253/2018 на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк», що надійшла 07.12.2018 року, інші спадкоємці не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. До спадкової справи приєднано претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», що надійшла 21.07.2020 року. 28.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам листи-претензії, в якій повідомив про наявність заборгованості за кредитним договором із спадкодавцем [PERSON] на дату його смерті в сумі 6625,50 грн. Відповідачам запропоновано сплатити вказану заборгованість в порядку\~статті 1282 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між померлим [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Народного суду м.Краматорська від 27.08.1975 року. Відповідно до інформації Краматорського ВДРАЦС у Краматорському районі Донецької області від 17.02.2022 року № 22.16-11-395 на час смерті [INFO] [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебував. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті ( [INFO] ) не був зареєстрований разом з відповідачами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 26313 про склад сім`ї. Станом на 15.08.2018 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані 5 осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , які, однак, із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталися, на момент смерті разом зі спадкодавцем не проживали. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається із матеріалів спадкової справи позивач у передбачений законом термін пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Проте, всупереч вимогст.ст.12, 13, 76, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця матеріали справи не містять. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо кола спадкоємців після померлого [PERSON] , вартості майна, одержаного у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed