Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вказує, що під час шлюбу ними було придбано житловий будинок з господарськими будівлями. Даний фак підтверджує копія Договору купівлі-продажу від 1984 року, який посвідчений державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори та внесено в реєстр за №612. Після купівлі, вона з чоловіком знесли всі будівлі, так як вони були старими і та побудували новий житловий будинок та господарські споруди. Коли позивач звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадщини на вищевказане будинковолодіння після смерті чоловіка, її було відмовлено в зв`язку з відсутністю правостановлюючих документів. Тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить суд припинити право власності на житловий будинок літ. «А» за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з його знищенням та скасувати державну реєстрацію права власності на нього, а також просить визнати право власності на житловий будинок літ. «Г» за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа, відповідно до якого справу просять розглянути без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши пиьмову позицію сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7) 27.06.1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 12.05.1984 року (а.с.8-9) [PERSON] купив у [PERSON] цілий житловий будинок з господарчими будівлями в [ADDRESS] на земельній ділянці 700 кв.м. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] за №64/434 від 12.08.2021 (а.с.10) після огляду об`єкта нерухомого майна, станом на 12.08.2021 року за адресою [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок літ. «А», хлів літ. «а», хлів літ. «Б», хлів літ. «В», льох літ. «п/В», туалет літ. «Г» - знесено. Відповідно до копії технічного паспорту (а.с.11-13) зазначається технічна характеристика житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за №3017 від 30 вересня 2021 року (а.с.15) дійсно згідно відомостей земельно-облікових документів за адресою [ADDRESS] , рахується земельна ділянка комунальної власності загальною площею 0,1231 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,1231 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований житловий будинок та господарчі споруди, користувачем якої був нині покійний [PERSON] . Вищезазначена земельна ділянка у власність не передавалась, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, кадастровий номер не присвоювався. Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №79/02-14 від 31.01.2022 року (а.с.25) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю на ім`я спадкодавця документів, які б підтверджували право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України об`єктом права власності є майно (річ); цивільні права та обов`язки. Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника об`єкта нерухомого майна. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. ( Листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. ([PERSON], Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, судом встановлено, що станом на 12.08.2021 року житловий будинок літ. "А" хлів літ. «а», хлів літ. «Б», хлів літ. «В», льох літ. «п/В», туалет літ. «Г», за адресою [ADDRESS] знищений, а тому необхідно скасувати державну реєстрацію права власності на нього. В зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в нотаріальному порядку позивач [PERSON] не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved