Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

05.08.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 3,000 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив 46 діл. №2, кадастровий номер земельної ділянки: 5122055400:01:002:0299. Свої вимоги мотивують тим, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29.09.1965 року, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 06.01.2022 року №5; - земельна ділянка площею 3,000 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив 46 діл. №2, кадастровий номер земельної ділянки: 5122055400:01:002:0299, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №020283 від 06.07.2005 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2019 року (а.с. 7), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено,\~що 02.12.2013\~року [PERSON] \~залишив заповіт, посвідчений секретарем Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 178, згідно умов якого усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті йому належатиме і на що він за законом матиме право, він заповів, [PERSON] , [INFO] . Згідно до\~інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~№ 66856915\~від 15.10.2021\~року,\~наданої Ренійською\~районною державною\~нотаріальною конторою,\~заповіт [PERSON] від 02.12.2013 року, зареєстрований за № 178 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що згідно довідки Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області № 794 від 14.05.2021 року, позивач на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Письмовою відповіддю нотаріуса, [PERSON] було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved