Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №КК/6112 від 10.03.2020. Позов мотивовано тим, що 10.03.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір №26255011109788/980/р про надання комплексних банківських послуг, разом із додатком про відкриття кредитної лінії №ПКК/6112 від 10.03.2020 року. [PERSON] було відкрито рахунок із встановленням максимального кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 200000,00 грн на строк до 09.03.2023 із сплатою відсотків за процентною ставкою 36% річних, із встановленням процентної ставки у розмірі 0,00001 % на період дії пільгового періоду, який не може перевищувати 62 календарних дні. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 01.07.2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 26469,65 грн, з яких: 22380,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4089,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 26469,65 грн за кредитним договором №КК/6112 від 10.03.2020 року, судовий збір у розмірі 2102,00 грн та витрати на правову допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця її реєстрації, згідно відомостей наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради від 03.12.2021 року №90449. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 10.03.2020 [PERSON] підписано анкету-заяву №6112 на отримання ліміту по кредитній картці. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що вона ознайомлена із умовами надання кредиту. Разом з тим, 10.03.2020 відповідач [PERSON] підписала також додаток про відкриття кредитної лінії №КК/6112 від 10.03.2020 року до заяви-договору №26255011109788/980/Р від 10.03.2020 за змістом якої встановлено максимальний ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. строк кредитної лінії до 09.03.2023, пільговий період за карткою до 62 календарних дні, пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних; базова процентна ставка - 36,00%; розмір щомісячних платежів - 5% від розміру фактичної заборгованості. Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 10.03.2020. Позивач свої зобов`язання виконав, відкрив відповідачу [PERSON] рахунок № [NUMBER] та надав максимальну суму ліміту по рахунку в розмірі 200000,00 грн. Згідно умов п. 1.3.2.7.1 додатку про відкриття кредитної лінії №КК/6112 від 10.03.2020 клієнт зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором (у тому числі тіла кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених кредитним договором) шляхом внесення коштів на поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Виконання позивачем АТ «Кредобанк» умов кредитного договору, а саме в частині надання кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] , підтверджується випискою про рух коштів по рахунку з 10.03.2020 до 01.07.2021, з якого вбачається використання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у період з 10.03.2020 до 01.07.2021 (а.с. 6-13). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №КК/6112 станом на 01.07.2022 заборгованість [PERSON] становить 26469,65 грн, з яких: 22380,15 грн - неповернута сума кредиту, 4089,50 грн - прострочені відсотки (а.с. 5). Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів і ніким не оспорюється. 19.05.2021 Акціонерним товариством «Кредобанк» на адресу відповідача [PERSON] надсилалася досудова вимога про виконання кредитних зобов`язань згідно додатку про відкриття кредитної лінії №КК/6112 від 10.03.2022 (а.с. 17-22). Однак вимоги позивача про повернення суми заборгованості залишені відповідачем поза увагою. Зважаючи на неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора, тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №КК/6112 від 10.03.2020 року в сумі 26469,65 грн. Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2646,965 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи між адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» був укладений Договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року. Доказів на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 2646,96 грн та акту виконаних робіт представником позивача не надано, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved