Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позов, свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до квитанції № 50308038855850009455 від 18.04.2019 р. він помилково перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 55000 грн., останній не повідомив його про вказаний факт, продовжує користуватися грошовими коштами без відповідної правової підстави. Вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, відповідачу направлялися вимоги повернути помилково отримані кошти, але останній залишив вказаний лист без реагування. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 67273 грн. 00 коп. з яких: сума боргу у розмірі 55000 грн.; інфляційне збільшення у розмірі 8019 грн. 16 коп.; 3 % річних від простроченої суми у розмірі 4253 грн. 84 коп.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 908 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до квитанції № 50308038855850009455 від 18.04.2019 р. позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 55000 грн. Тобто, між сторонами відсутні договірні зобов`язання, тому суд при вирішенні справи по суті застосовує норми ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Кошти у сумі 55000 грн. відповідач не повернув позивачу. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Цією статтею регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п`ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. З урахуванням суми заборгованості у розмірі 55000 грн., індекс інфляції становить 8019 грн. 16 коп. Згідно розрахунку стягнення боргу 3% річних за користування грошовими коштами, сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 20.04.2019 р. по 16.11.2021 р. становить 4253 грн. 84 коп. Вказані розрахунки, які позивач надав до суду, не викликають сумніву та відповідачем не надано суду доказів на їх спростування. Таким чином, сума індексу інфляції у розмірі 8019 грн. 16 коп. та сума 3% річних у розмірі 4253 грн. 84 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved