Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 20.12.2021 року представник [PERSON] адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах позивача на підставі Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №102606 від 05.12.2021, звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2021, є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку з кадастровим номером 1823482800:13:000:0110 площею 2,5103 га в межах згідно з планом, що належала померлій на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯГ №417094 від 27.09.2006, розташованої на території Головківської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, позивач дізналася, що 01.11.2019 між ТОВ «Акріс-Груп» та [PERSON] укладено договір оренди землі строком на сім років. Однак, спадкодавець [PERSON] померла в серпні 2019 році, а тому вказаний договір оренди землі від 01.11.2019 є неукладеним. А тому, представник [PERSON] просить суд усунути перешкоди у користуванні належною позивачу на праві власності земельною ділянкою, шляхом її витребування у ТОВ «Акріс-Груп», та скасувати рішення державного реєстратора Толкач К.В. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1823482800:13:000:0110, що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.03.2021 . Адвокат Міхненко С.С. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник ТОВ «Акріс-Груп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечення відносно позову не подано. Третя особа державний реєстратор Високівської ОТГ Житомирського району Толкач К.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2021, є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , [INFO] , земельної ділянки з кадастровим номером 1823482800:13:000:0110 площею 2,5103 га в межах згідно з планом, що належала померлій на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯГ №417094 від 27.09.2006, розташованої на території Головківської сільської ради Коростенського району Житомирської області (а.с.11,14). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №235 (а.с.12). Договором оренди землі від 01 листопада 2019 року передбачено, що орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТОВ «Акріс-Груп» в особі представника Чайківського Миколи Віталійовича, прийняв в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 1823482800:13:000:0110 площею 2,51 га строком на 7 років з дати державної реєстрації (а.с.43-48). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що 22 березня 2021 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Толкач К.В. здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 01.11.2019 між ТОВ «Акріс-Груп» та [PERSON] , за індексним номером 57205191 (а.с.15-16). Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту ч.3 ст.203 ЦК України випливає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Частиною 2 ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При вирішенні вказаного спору судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду України в справі №145/2047/16-ц від 16 червня 2020 року, де зазначено, що підписи сторін є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину,\~а під\~час вирішення\~спору про\~захист права,\~яке позивач\~вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Зайняття земельної діляноки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем, в даному випадку орендарем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявляння вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, що узгоджується із висновками викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року №755/9555/18 наголошує, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16). Таким чином, позивач [PERSON] обґрунтовано звернулася з вимогою про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом повернення із незаконного користування ТОВ «Акріс-Груп» посилаюсь на те, що спірний договір оренди від 01 листопада 2019 року її мати [PERSON] не підписувала, його умови не погоджувала, оскільки померла [INFO] за три місяці до укладення. Суд констатує, що захист права власності гарантується як національним законодавством, так і ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others vs. Ireland, № 12742/87), в якому вказано, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватись своєю власністю. В даному випадку зазначене сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, було порушено відповідачем. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном за правилами ст. 391 ЦК України. Таким чином, порушене відповідачем право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом задоволення вимоги позивача про повернення їй земельної ділянки. Вимога про скасування державної реєстрації неукладеного договору оренди є похідною до вимоги про повернення позивачу земельної ділянки, і в цьому випадку обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації буде також ефективним. Задоволення цих позовних вимог забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем, покладається на відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved