Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Ліцею «Голосіївський» № 241 міста Києва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та зобов`язання виплатити заробітну плату Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. 22 листопада 2021 року позивача було відсторонено від роботи з підстав відсутності щеплення проти ковід-19. Позивач зазначає, що ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції не передбачено такого зобов`язання з боку позивача, так як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення. Позивач вважає такий наказ незаконним з підстав того, що виключно Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових щеплень, натомість в такому переліку відсутнє щеплення від ковід-19. Позивач зазначає, що на сьогодні не встановлено окремого порядку на законодавчому рівні про відсторонення працівників від роботи з підставі відсутності у них щеплення від ковіду. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав. 02 лютого 2022 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Так, в своєму відзиві представник відповідача цитує низку нормативно - правових актів пов`язаних зі щепленням проти коронавірусної хвороби та вказує, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин, та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, трудовий договір не припиняється, тому право на працю, визначене Конституцією України, не було порушене. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити в позові. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною першою та другою статті 24 Основного Закону України встановлюють норми конституційного права, згідно з якими громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. В силу ст. 129 Основного Закону України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Наказом Міністерства охорони здоров`я України (МОЗ) від 04.10.2021 № 2153, відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. 8 Положення про МОЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови КМУ від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно цього Переліку до нього увійшли працівники: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності Судом встановлено, позивач [PERSON] працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Ліцею «Голосіївський» № 241 міста Києва з 21.09.2017 року, що підтверджується копією трудової книжки. 03.11.2021 позивача повідомили про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19. З 04.11.2021 року по 19.11.2021 року позивач перебував на лікарняному. Дана обставина сторонами не заперечується. В судовому засіданні з пояснень представника відповідача встановлено, що з 04.11.2021 року [PERSON] перебував на лікарняному до 21.11.2021 року. Дана обставина позивачем не заперечується. Наказом № 169-к від 22.11.2021 року [PERSON] було відсторонено з 22.11.2021 року від виконання посадових обов`язків за посадою електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування до усунення причин, що зумовили відсторонення. Судом встановлено, що підставою для відсторонення позивача від виконання роботи є повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 03.11.2021 року. Оскаржуваний наказ винесений директором Ліцею,

Outcome: partial