Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 29 жовтня 1999 року в Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №49. Також позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із 26 жовтня 2021 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №49. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти з серпня 2017 року фактично проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Підставою для розірвання шлюбу зазначає те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем вони разом не проживають з серпня 2017 року та спільного господарства не ведуть. За таких обставин збереження їхнього шлюбу є недоцільним, а його розірвання відповідає їхнім інтересам. На дату подачі позову неповнолітньою є їхня з відповідачем дочка [PERSON] . Дочка хворіє важкою формою діабету 1-го типу, є дитиною-(підлітком) - інвалідом з дитинства у віці до 18 років. Таким чином вважає, що дитині повинен бути забезпечений належне рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. У випадку наявності вагомої причини, якою у даному випадку є хвороба доньки, вважає, що є потреба у забезпеченні рівня життя дочки значно більшого, аніж прожитковий мінімум для дитини її віку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, на її думку, зможе сплачувати аліменти, більші аніж гарантовані державою станом на дату подання позову, а саме, у розмірі 2000 грн.. Їй невідомо чи відповідач працевлаштований, а також невідомо і розмір його доходу. Відповідач з серпня 2017 року не надає жодної матеріальної допомоги в утриманні неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 1999 року в Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 29 жовтня 1999 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26 липня 2017 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 11 квітня 2008 року. Як вбачається з копії довідки Гусятинської центральної комунальної лікарні №23 від 01 лютого 2017 року, [PERSON] , [INFO] , визнана дитиною (підлітком) інвалідом з дитинства в віці до 18 років, терміном до 05 квітня 2026 року. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, тому подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 1999 року в Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №49, слід розірвати. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання їхньої спільної дитини [PERSON] .. Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім дитини немає, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно стягувати з відповідача, в користь позивачки, аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 гривень щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров`я дитини та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110, 112, 141, 180, 181, 183, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved