Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, а саме просив стягнути на його користь грошові кошти у розмірі 47\~779,95 грн., суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1445,20 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 листопада 2020 року в м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу BMW д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Volkswagen д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в наслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020 року, [PERSON] який керував автомобілем BMW д.н.з. [NUMBER] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. На дату скоєння вказаної події [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON] , забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України.\~ Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату [PERSON] в розмірі 47779,25 грн., та враховуючи, що шкоду було завдано іншою особою, а саме [PERSON] , звернулося до суду з зазначеною позовною заявою. Окрім регламентної виплати потерпілому, за рахунок коштів Моторного (транспортного) страхового бюро України, у розмірі 1445,20 грн., здійснено залучення експерта для встановлення розміру збитку, які на переконання позивача, також підлягають відшкодуванню. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 20 січня 2022 року. У судове засідання 20 січня 2022 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про подальший розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 14 лютого 2022 року. У судове засідання 14 лютого 2022 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судові засідання 20 січня 2022 року та 14 лютого 2022 року не з`явився. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся згідно даних отриманих судом з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а саме за місцем реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщався шляхом оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на 20 січня 2022 року та 14 лютого 2022 року. До суду повернувся конверт з судовою повісткою на судове засідання, яке призначене на 20 січня 2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Виходячи з правової позиції Верховного Суду від 01 квітня 2021 року по адміністративній справі N 826/20408/14 (провадження N К/9901/16143/20), врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Такий підхід підтверджується чіткою та послідовною судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі N 814/1469/17, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі N 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі N 752/11896/17. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 листопада 2020 року, о 18 год. 50 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом BMW д.н.з. [NUMBER] знаходячись за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, біля буд. 1/4, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та після чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначене підтверджено постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020 року. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 16 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 14 листопада 2020 року та з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Транспортний засіб [PERSON] . BMW д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП застрахований не був відповідно до відповіді від НПУ про дорожньо-транспортну пригоду №3020321378834505. Відповідно до звіту № 03-12/20 про оцінку автомобіля Volkswagen д.н.з. [NUMBER] від 04 січня 2021 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Volkswagen д.н.з. [NUMBER] складає 52\~292,36 грн. Виходячи з вимог ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього\~руху України). Нормами статті 11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Наказом МТСБУ справа № 72241 вирішено сплатити [PERSON] 47779,95 грн. за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Здійснення виплати підтверджується платіжним дорученням № 888677 від 02 лютого 2021 року на суму 47779,95 грн. З платіжного доручення № 689317 від 27 січня 2021 року вбачається, що МТСБ також понесло витрати на встановлення розміру збитку та забір документів у розмірі 1445,20 грн. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved