Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № НРВ 727817 від 14.05.2021 року належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON] . Відповідно до п. 12 Договору продавець зобов`язався до 24.05.2021 року зняти з реєстрації у відчуженій квартирі всіх заінтересованих осіб. Однак, до 24.05.2021 року, так і на момент звернення до суду із позовом, відповідач з місця реєстрації не знятий. Відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] вже понад п`ять років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Зважаючи на вищевикладене, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в останній, просила позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлялася про час та місце проведення останніх (шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку, а також розміщенням таких повісток на офіційному веб-сайті судової влади України), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] . За цією адресою відповідачеві неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 14.05.2021 року (номер в реєстрі 2037), [PERSON] продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 12 вказаного Договору продавець зобов`язується звільнити квартиру з членами сім`ї, провести всі розрахунки по оплаті комунальних послуг та інших платежів, зняти з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані за цією квартирою, до 24.05.2021 року та передати квартиру покупцеві. Відповідно до\~Акту №\~05/06-21\~від 10.06.2021\~року у\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~зареєстрований [PERSON] ,\~однак за\~цією адресою\~не проживає.\~Вказане також\~підтверджується довідкою\~про місце\~проживання про\~склад сім`ї\~та реєстрацію\~від 12.06.2021\~року №\~20/06-21.\~ \~ Згідно з ч. 3 ст.\~9\~ЖК\~України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст.1,6,9,61 ЖК України, ст.\~29\~ЦК\~України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.\~64\~ЖК\~України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст.\~72\~ЖК\~України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~71\~ЖК\~України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад встановлені законодавством строки, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, в якому позивач є власником, судом не встановлено домовленості між ними щодо порядку користування квартирою і, залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні її законних прав, а тому, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~280-282, 352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved