Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року поза межами розумного строку, що призвело до моральної шкоди та стягнення коштів в сумі 75 000 грн (а.с.1-8). Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що він має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Чернігівським окружним адміністративним судом 05.04.2021 у справі №620/3016/20 ухвалено рішення, яким адміністративний позов задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради щодо нарахування та виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком, а також зобов`язано нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу. Проте, відповідач в добровільному порядку рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 не виконував в повному обсязі, лише 23.12.2021 фактично сплатив решту допомогу. Тривале невиконання рішення суду спричиняє тяжкі душевні страждання, підриває з боку держави основи допомоги та підтримки учасників бойових дій та їх родин, як наслідок всіх військовослужбовців. Тривале невиконання рішення суду становило 8 місяців. Внаслідок протиправних дій відповідача у нього погіршився стан здоров`я, йому завдано моральних страждань. Вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, з врахуванням 3% річних та інфляційних, враховуючи глибину та тривалість заподіяних душевних страждань, становить 75 000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 12 січня 2022 року відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк від відповідача - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, надійшов відзив (а.с.33-36), де просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №620/3016/20 стосується стягнення недоотриманих коштів на користь позивача та ніяким чином не стосується питання наявності чи відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Вважає, що позивач не довів факту заподіяння йому саме моральної шкоди. Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році, який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до п. 5 Порядку бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням пріоритетності напрямів. Виплата допомоги стягувачу у зазначеній вище справі вже була здійснена Департаментом у черговості, яка визначена п. 7 Порядку, та 22 грудня 2021 року було перераховано у розмірі 6 800,00 грн через АТ КБ «Приватбанк». Сума реальних збитків позивача у зв`язку з порушенням законодавства України Департаментом, встановленим у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №620/3016/20 становить 6 800,00 грн 00 коп та вже присуджена й стягнута на користь позивача, а тому не може стягуватись на користь позивача повторно. Будь-яких інших реальних збитків позивачем не доведено. У встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.23). Позивач неодноразово звертався до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради та Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо нарахування та виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6 800,00 грн, а також перерахунку та виплати 7 354,00 грн, на що отримував відповідь (а.с.11-17). 05.04.2021 Чернігівський окружний адміністративний суд постановив рішення, яким задовольнив позов [PERSON] , визнав протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради щодо нарахування та виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком, а також зобов`язав Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум (а.с.56-59). На підставі заяви [PERSON] (а.с.18) відкрите виконавче провадження №65803839 від 15.06.2021 щодо виконання вищевказаного рішення суду, виконавчий лист №620/3016/20 від 18.05.2021 (а.с.38зв-39). Згідно відомостей Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради [PERSON] на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 зроблено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня за 2020 рік, яка становить 6 800,00 грн (а.с.37). Згідно повідомлення від 26.07.2021, 08.09.2021, 08.10.2021, 08.11.2021, 06.12.2021, 04.01.2022, 19.03.2021 Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради інформував Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань (а.с.41-47). Також згідно довідки Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради від 30.12.2021 [PERSON] 22.12.2021 перераховано частину грошової допомоги до 5 Травня у розмірі 6 800,00 грн через АТ КБ «Приватбанк» (а.с.53). Вказані кошти отримані позивачем 23.12.2021 (а.с.20). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст.1173,1174 ЦК України. Згідно зі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст.1174 ЦК України. У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи ст.ст.1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду. Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66). У справі «Скордіно проти Італії» ЄСПЛ визначив ключові критерії для перевірки ефективності компенсаторного засобу юридичного захисту щодо надмірно тривалих судових проваджень. Ці критерії, які також застосовні до справ про невиконання рішень (див. рішення у справі «Вассерман проти Росії» N 21071/05, від 10 квітня 2008 року вимагають таке: - позов про відшкодування має бути розглянутий упродовж розумного строку (рішення у справі «Скордіно проти Італії» N 36813/97, п. 195); - призначене відшкодування має бути виплачено без зволікань і, як правило, не пізніше шести місяців від дати, на яку рішення про його призначення набирає законної сили (рішення у справі «Скордіно проти Італії» N 36813/97, п. 198). Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презюмується. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №620/3103/20 набрало законної сили 06.05.2021. 22 грудня 2021 року нараховану допомогу в розмірі 6 800 грн виплачено [PERSON] у добровільному порядку. Отже, з урахуванням значного строку невиконання судового рішення, тобто 7 місяців 16 днів, що є тривалим періодом і в розумінні ст. 1174 ЦК України є самостійною підставою для відшкодування, заподіяної шкоди, та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я внаслідок виплати у заниженому розмірі вищевказаної допомоги. Також не надано доказів приниження честі й гідності позивача внаслідок недоплати допомоги. З огляду на тривалість невиконання судового рішення, розмір заборгованості та строки її погашення, ступінь вини відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, характер та тривалість моральних страждань позивача, глибину його душевних страждань, втрату звичайного способу життя у зв`язку із необхідністю вивчення нормативно-правових актів та звернення до суду, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача 1 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди. Зрештою, слід зазначити, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому при ухваленні судом остаточного рішення у справі судовий збір підлягає стягненню з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial