Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 30 вересня 1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2253. З відповідачем мають спільну дитину, а саме, повнолітню доньку [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та відмінність характерів, через що не можуть порозумітися, втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що збереження шлюбу є неможливим, шлюбні відносини фактично припинили своє існування з грудня 2018 року, а з січня 2019 року відповідач проживає окремо, тому шлюб є лише формальним. З огляду на зазначене просить розірвати шлюб, оскільки примирення є неможливим. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 16.02.2022 року не зявились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 30 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.09.1995 року. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на сімейні відносини, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, суд вважає за можливе покласти судові витрати на позивача, про що вона просить в позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved