Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Заставнівської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]., які з 08.08.2004 по 18.09.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю, яку в подальшому було позбавлено батьківських прав по відношенню до нього у зв`язку із неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків. В свою чергу, батько дитини [PERSON] вже довгий час не підтримує відносини з сином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його навчанням, не піклується про його стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє будь-якої батьківської турботи. Зокрема, за час навчання неповнолітнього [PERSON] у ВПУ №24 м. Заставна, в якому неповнолітній зараз навчається на ІІ курсі, батько взагалі не цікавився успіхами сина, не відвідував святкові заходи та батьківські збори. Участь батька у житті сина зводиться виключно до формальної сплати аліментів, які примусово стягуються із нього на підставі виконавчого листа №2-850, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] , яка піклується про нього та забезпечує його всім необхідним. Відтак, у зв`язку із систематичним ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків рішенням виконавчого комітету Заставнівської міської ради №137 від 28.10.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] . Представники позивача - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою за адресою, вказаною в позовній заяві, однак до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про повернення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. З відповіді на запит у виконавчий комітет Заставнівської міської ради Чернівецької області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.60) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , куди і направлявся судовий виклик. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вона була завчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки. За таких обставин, враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представників позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, покази свідка, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши та оцінивши подані письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Предметом судового розгляду в цій справі є обставини щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позов, поданий до суду органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Заставнівської міської ради, мотивований тим, що відповідач [PERSON] , знаючи про батьківські обов`язки по вихованню своєї дитини, свідомо ухиляється від їх виконання. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO] (а.с.4), які з 08.08.2004 по 29.09.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.09.2006 шлюб між подружжям розірвано (а.с.8). Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2021, яке набрало законної сили 05.11.2021, [PERSON] вирішено позбавити батьківських прав по відношенню до дітей, в тому числі сина [PERSON] (а.с.66-70). Із змісту вказаного рішення вбачається, що підставою позбавлення матір батьківських прав стало її свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Обставини справи свідчать про те, що за час проживання сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , він фактично перебував під наглядом та опікою своєї бабусі [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.11.2021 та довідки про реєстрацію місця проживання особи №840 від 01.07.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO]., на даний час проживає у житловому будинку своєї бабусі [PERSON] , за вищевказаною адресою, разом зі своїми трьома малолітніми сестрами та братом, і знаходиться виключно під наглядом та опікою останньої (а.с.6,71). Батько [PERSON] з ними не проживає, після розірвання шлюбу сплачував аліменти на дитину, навіть пересилав посилки, проте останнім часом аліменти в сумі 1200 грн приходиться випрошувати. Згідно довідки №482, виданої 10.09.2021 директором ВПУ №24 м. Заставна [PERSON] , неповнолітній [PERSON] навчається на ІІ курсі ВПУ №24 м.Заставна Чернівецької області, на денній формі навчання, за професією «Тракторист-машиніст с/г виробництва, слюсар з ремонту с/г машин та устаткування, водій автотранспортних засобів». Відповідно до характеристик, виданих навчальним закладом, неповнолітній [PERSON] за час навчання проявив себе з позитивної сторони, як такий, що відповідально та добросовісно ставиться до навчання, володіє комунікативними навичками, товариський, в побуті та громадських місцях поводить себе добре, спиртні напої та психотропні речовини не зловживає. Навчальними досягненнями та поведінкою дитини завжди цікавиться тільки бабуся [PERSON] . Взаємини з батьком у [PERSON] на даний момент емоційно відчужені, холодні. Зі слів останнього, батько з ним не спілкується, фінансово не підтримує, тобто життям не цікавиться. Відсутність контакту з батьком та фінансові труднощі родини впливають на рівень навчальних досягнень хлопця і його поведінку в навчальному закладі, що інколи призводить до пропуску занять та невиконання домашніх завдань (а.с.13,15). Відповідно до заяви неповнолітнього [PERSON] , він не заперечує проти позбавлення батьківських прав батька [PERSON] стосовно нього, мотивуючи тим, що останній не приймає будь-якої участі в його житті (а.с.16). Вказані обставини неповнолітній [PERSON] підтвердив особисто в судовому засіданні, висловивши бажання проживати з бабусею [PERSON] , яка піклується про нього. У своїх письмових поясненнях [PERSON] вказала, що [PERSON] після розірвання шлюбу з її донькою [PERSON] , життям сина [PERSON] не цікавиться, дуже рідко телефонує по телефону до сина, присуджені йому до сплати аліменти виплачує, але їх постійно приходиться випрошувати. На даний час у [PERSON] є інша сім`я. (а.с.18). В свою чергу [PERSON] характеризується по місцю проживання посередньо, порушень громадського порядку за ним не спостерігалось, в побуті та сім`ї, в якій проживає, веде себе добре, однак, із старшим сином [PERSON] вже довгий час не підтримує відносин, ухиляється від виконання своїх батьіквських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не піклується про його стан здоров`я та духовний розвиток, не цікавиться успіхами сина та не проявляє батьківської турботи (а.с.14,57). Згідно листа №50 від 14.09.2021 Службою у справах дітей Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області направлено на адресу Служби у справах дітей Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області пакет документів для вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ,[INFO], мешканця м. Заставна відносно неповнолітнього [PERSON] ,[INFO]., мешканця с. Глиниця Чернівецького району (а.с.44). 28.10.2021 органом опіки та піклування Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області за наслідками розгляду клопотання та пакету документів, наданих службою у справах дітей Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Заставнівської міської ради №137 від 28.10.2021 (а.с.55-56). З вказаного висновку судом установлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , не піклується про його розумовий розвиток, навчання, не бере участі у вихованні дитини, не піклується про його стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи. [PERSON] був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитни, на якому розглядалось питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, однак з особистих причин не мав змоги бути присутнім, напередодні написав заяву про те, що не заперечує щодо розгляду питання без його присутності. Відтак, діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Заставнівської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав неповнолітної особи. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України. Так, приписами ст.150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Судовим розглядом безспірно встановлено, що відповідач, як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , а саме: не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та вихованням своїх дітей і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Участь батька у житті сина зводиться виключно до формальної сплати аліментів, які примусово стягуються із нього на підставі виконавчого листа №2-850, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на її виховання. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру, в розмірі 908 грн. На підставі ст. ст.150, 152, 155, 164, 165,166,180, 182-184 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved