Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.03.2016 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та таке, що буде суперечити інтересам позивача, оскільки фактичні шлюбні відносини припинено з червня 2021 року. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, будь які стосунки як чоловік та жінка не підтримують, мають особисті кошти. Причиною розірвання шлюбу є відсутність між ними взаєморозуміння, різниця у поглядах на сімейні відносини та виховання дитини. Спір щодо майна подружжя та місця проживання дитини відсутній. Просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 02.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 75 (а.с.7). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач вказує на те, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з червня 2021 року. З цього часу сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу називає: відсутність між сторонами взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та виховання дитини. З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач жодних заперечень проти позову не висловив, своїх пояснень щодо суті спору суду не подав, за час розгляду справи у суді сторони до примирення не дійшли, тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно є неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя. А тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved