Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

у червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] кошти в сумі 68 456,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, та 840,80 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Актом комісії від 17.12.2019 року в складі: головного інженера ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер» [PERSON], майстра [PERSON] , сантехніка [PERSON] , електрика [PERSON], затвердженого директором ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер», було зафіксовано затоплення її квартири з квартири з верхнього поверху, а саме: з квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно звітом з незалежної експертної оцінки майнового збитку, складеного 30.12.2019 року ФОП [PERSON] , розмір майнового збитку, заподіяного внаслідок залиття водопровідною водою приміщень квартири [ADDRESS] становить 58 956,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 10.12.2020 року (а.с. 54). 10.12.2020 року розгляд справи не проводився, підготовче призначено на 17.05.2021 року (а.с. 64). Ухвалою від 17.05.201 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд на 21.10.2021 року (а.с. 94). 10.12.2020 року розгляд справи не проводився, розгляд призначено на 17.02.2022 року (а.с. 99). Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечив, посилаючись на його безпідставність та недоведеність, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі (а.с. 67-71). В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засідання проти вимог позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, виходячи з обставин, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 10.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНОУ Панченком О.В за реєстровим № 2526 (а.с. 6, 7). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Судом встановлено, що 09.12.2019 року відбулося залиття квартири позивача із вище розташованої квартири [ADDRESS] , що підтверджується актом комісії від 17.12.2019 року в складі: головного інженера ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер» [PERSON], майстра [PERSON] , сантехніка [PERSON] , електрика [PERSON], затвердженого директором ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер», у якому зазначено, що причиною затоплення квартири позивача є самовільне втручання власника квартири [ADDRESS] в систему опалення в цій квартирі, а саме: встановлення рушниковисушувача, який не відповідає проектній документації, роботи виконані неякісно (а.с. 9). Згідно висновку про розмір майнового збитку вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , від 22.10.2019 року ринкова вартість проведення відновлювального ремонту становить 56 956,00 грн. без ПДВ (а.с. 10-38). За складання вказаного висновку позивачем сплачено 9 500,00 грн. (а.с. 44). Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Враховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири стало причиною затоплення квартири позивача є самовільне втручання власника квартири [ADDRESS] в систему опалення в цій квартирі, а саме: встановлення рушниковисушувача, який не відповідає проектній документації, роботи виконані неякісно, а тому відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. Посилання відповідача на те, що акт про залиття є неналежним доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог законодавства, судом оцінюється критично та до уваги не приймається з огляду на наступне. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». Дослідивши акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 17.12.2019 року, який міститься у цій справі як письмовий доказ, суд вважає, що істотних порушень, які б могли свідчить про його неправомірність або нечинність, не виявлено. Так, він складений комісією з працівників ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер», яке обслуговує житловий фонд по пров. Ясинуватському у м. Києві, що не заперечувалось сторонами у справі, які і підписали його; затверджений відповідною посадовою особою. У акті зазначено: про дату залиття 09.12.2019 року; виявлені при візуальному обстеженні пошкодження по кожному приміщенню затопленої квартири; причина залиття. Отже, акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 17.12.2019 року складався викликаними працівниками ТОВ «ЕК «Комфорт-Мастер», складений компетентною комісією, тому вважати, що він містять будь-яку неправильну чи неправдиву інформацію, підстав у суду не мається. У акті дійсно не мається відомостей, що при огляді затопленої квартири позивача була присутня відповідач, разом з тим, в ході розгляду справи було встановлено, що присутнім був онук відповідача, й до того ж, на думку суду, наголошуючи на своїй відсутності при складанні акту, відповідач не зазначає, які зафіксовані в ньому відомості є такими, що не відповідають дійсності. Не зазначає, яким чином її мали запросити. Сама відповідач, з квартири якої відбулось залиття, не приходила до квартири позивача, щоб пересвідчитись у обсягах та площах пошкодження її квартири, що мала б зробити, зважаючи на принципи добросусідських відносин. Тому, суд надходить до висновку про те, що складений акт відповідає за формою та змістом вимогам, визначеним наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки в ньому зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття. Відповідач, зі свого боку, не спростувала відомостей, викладених у акті, а лише бездоказово заперечила проти них, що робить її доводи в цій частині неспроможними. Щодо тверджень відповідача про відсутність в матеріалах справи належного доказу, який би підтверджував розмір майнової шкоди, то суд вважає за можливе вказати наступне. Як вбачається з матеріалів справи, СОЦ - ФОП [PERSON] на замовлення та за кошти позивача [PERSON] складено звіт про розмір майнового збитку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Призначення, порядок проведення та оформлення експертиз регулюється нормами ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» тощо. Натомість Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є законом, який визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, встановивши, що внаслідок винних дій відповідача позивачу було завдано майнової шкоди, суд дійшов висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданий позивачу, підтверджений належними доказами. Посилання відповідача на те, що у звіті відсутнє попередження про кримінальну відповідальність, суд оцінює критично, оскільки відповідач помилково ототожнює поняття «висновок експертизи» та «звіт про оцінку майна», і у даному випадку звіт про оцінку майна, виконаний СОЦ - ФОП [PERSON] на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», який не потребує попередження особи, яка складає звіт, про кримінальну відповідальність. Враховуючи викладене, наданий позивачем звіт про оцінку майна є письмовим доказом, містить інформацію щодо предмету доказування, а тому є належним і допустимим доказом. Таким чином, суд вважає, що висновок про вартість матеріального збитку є належним, достатнім і допустимим доказом у справі, не спростований відповідачем, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 58 956,00 грн. та 9 500, 00 грн., сплачених за складання висновку. В даному випадку суд вважає за можливе покласти в основу рішення даний висновок, оскільки останній складено згідно з положеннями ЦПК України. Зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, даний висновок складений для подачі до суду. Відповідачем не заявлялись клопотання: про допит свідків, долучення письмових доказів, про призначення судової експертизи стороною, хоча позицію невідповідності визначеної матеріальної шкоди виявленим пошкодженням квартири вона підтримувала в ході розгляду справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд надходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача суми судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved