Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вона та відповідач 20 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 19. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя разом проживало до 2009 року. З 2009 року по 2019 рік подружжя проживало окремо. З грудня 2019 року по липень 2021 року вони намагались налагодити відносини та проживали разом. На даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] На думку позивача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали зовсім неможливими, тому вона не бажає зберігати шлюб. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, та про утримання дитини не має. [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 20.10.2007 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 19. По даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень від учасників процесу не надходило. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги. Пояснила, що збереження сім`ї не можливе, строк для примирення не потрібен, оскільки не буде мати позитивного результату. Позивач остаточно прийняла рішення про розірвання шлюбу з відповідачем. Тому, просила суд позовні вимоги задовольнити. Також просила суд після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] » не змінювати. Сплачений судовий збір стягувати з відповідача не бажає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, також вважає, що строк для примирення їхньому подружжю не потрібен, сімейні стосунки між ними припинені, тому не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги пояснення та думку позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.11.2013 року - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 20.10.2007 року уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2008 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя. Позивач зазначила, що примирення між ними не можливе, на розірванні шлюбу наполягала. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Позивач вважає, що строк для примирення їхньому подружжю не потрібен. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не бажає стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved