Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

05.01.2022 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача 80832,70 грн. фактичних витрат в порядку регресу та 908 грн. витрат з оплати судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ "Державний ощадний банк України" укладено кредитний договір № 0149-189. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 49900 грн. зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2022 року, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути, в передбачені кредитним договором строки, кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Також 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ "Державний ощадний банк України" укладено кредитний договір № 0149-190. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 49600 грн. зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2022 року, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути, в передбачені кредитним договором строки, кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ "Ощадбанк" та ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ "Ощадбанк" страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ "Ощадбанк" внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів, своїх зобов`язань з повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах передбачених договором, з будь-яких причин. З 26.08.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором № 0149-189, внаслідок чого в нього виникла заборгованість по тілу кредиту 38793,76 грн., по процентам за користування кредитом 2226,58 грн., всього 41020,34 грн. Також З 26.08.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором №0149-189, внаслідок чого в нього виникла заборгованість по тілу кредиту 37577,76 грн., по процентам за користування кредитом 2236,60 грн., всього 39812,36 грн. Вся сума заборгованості за кредитним договором складає 80832,70 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ "Ощадбанк" з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом настав страховий випадок. Платіжним дорученням №32307 від 30.04.2021 року ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." виплатило АТ "Ощадбанк" страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 80832,70 грн. До ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму. Між ТДВ "СК "Ю. ЕС.АЙ" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2021 року. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. 16.02.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, у якому він позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, просив стягнути з відповідача витрати з оплати професійної правової допомоги в розмірі 13200 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву про часткове визнання позовних вимог, а саме в частині стягнення правничої допомоги, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ "Державний ощадний банк України" укладено кредитний договір № 0149-189. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 49900 грн. зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2022 року, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути, в передбачені кредитним договором строки, кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ "Державний ощадний банк України" укладено кредитний договір № 0149-190. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 49600 грн. зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2022 року, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути, в передбачені кредитним договором строки, кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ "Ощадбанк" та ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ "Ощадбанк" страхове відшкодування. Страховим випадком за договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ "Ощадбанк" внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів, своїх зобов`язань з повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах передбачених договором, з будь-яких причин. Судом встановлено, що з 26.08.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого в нього виникла заборгованість 80832,70 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ "Ощадбанк" з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом настав страховий випадок. Платіжним дорученням №32307 від 30.04.2021 року ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." виплатило АТ "Ощадбанк" страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 80832,70 грн. До ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму. 20.05.2021 року між ТДВ "СК "Ю. ЕС.АЙ" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги. 03.08.2021 року то 04.08.2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензії № 10004.10.20-6 та № 10004.10.20-5 відповідно. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. 20 травня 2021 року між ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір №01-05 про відступлення права вимоги за яким ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" передало фізичній особі-підприємцю [PERSON] право вимоги за укладеними договорами страхування. Таким чином, відповідно до договору від 20.05.2021 року позивачка має право вимоги до відповідача про відшкодування заподіяних збитків на суму 80832,70 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат у порядку регресу підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. Правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Права та обов`язки адвоката визначені Законом України «Про адвокатуру», Правилами адвокатської етики, тощо. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні«Лавентс проти Латвії»(пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів. До матеріалів справи додані: договір №5 про надання професійної правової допомоги від 20.05.2021 року, Акт-розрахунок № 40/01-Б від 18.01.2022 року, в якому зазначено детальний опис робіт, виконаних адвокатом Бартосевичем Б.В., квитанція від 03.02.2022 року про перерахування ФОП [PERSON] платежу в сумі 13200 грн. за надання правової допомоги. Проте, враховуючи критерій співмірності, суд вважає зазначену суму завищеною та приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн. 00 копійок.

Outcome: partial