Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - будинком [ADDRESS] (далі - будинок № 68 ). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] є власником будинку № 68 , у якому зареєстрований його син [PERSON] , однак фактично за вказаною адресою не проживає з 2005 року і особистих речей в будинку немає. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вчинення правочинів, перешкоджає в оформленні субсидії на сплату комунальних платежів за надані комунальні послуги. В теперішній час місцеперебування відповідача [PERSON] невідоме, тому й заявлено позов до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити за наведених у позові підстав. Також пояснив, що його син [PERSON] у 2005 році самовільно покинув будинок № 68 та має інше постійне місце проживання. При цьому, перешкод в користуванні вказаним житловим приміщенням йому не чинилося. Відповідач [PERSON] , викликалася до суду для розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, дійшов таких висновків. Копією свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 27 листопада 2000 року підтверджено, що на підставі рішення виконкому Рожищенської міської ради від 24 листопада 2000 року № 167 будинок № 68 на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] . Із довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Рожищенської міської ради від 2 грудня 2021 року № 1768 судом встановлено, що до складу сім`ї (зареєстрованих) на [ADDRESS] входять, зокрема й позивач [PERSON] та син [PERSON] . За змістом акту комісії відділу «Центр надання адміністративних послуг» Рожищенської міської ради від 6 грудня 2021 року № 163 слідує, що на [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2005 року. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] стверджується, що вони є сусідами позивача і [PERSON] більше 15 років не проживає у будинку № 68 , його місцеперебування їм невідоме. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що про обставини здійснення перешкод відповідачу [PERSON] позивачем [PERSON] у користуванні будинком № 68 їй не відомо. Свідок [PERSON] буває у цьому будинку і особистих речей відповідача у ньому не бачила. Отже, судом встановлено, що [PERSON] понад рік не проживає у будинку № 68 без поважних причин. Таку обставину однозначно підтвердили у своїх показаннях вищевказані свідки. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто. Згідно із ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом ч. 2 ст.405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки позивач [PERSON] є власником будинку № 68 , а відповідач [PERSON] не проживає у ньому більше року без поважних причин і під час розгляду справи не встановлено обставин вчинення позивачем перешкод відповідачу в користуванні цим жилим приміщенням, як і не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved