Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

18 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, від 10 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №10746 - таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказує, що у серпні 2021 року ним отримано рекомендований поштовий конверт, який був адресований на його ім`я відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Вказує, що відкривши конверт, в ньому знаходились наступні документи та копії: Супровідний лист №125243 від 19.08.2021 про направлення постанови від 19.08.2021; постанова про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №66369983. Вказує, що зі змісту вказаних документів йому стало відомо, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №10746, у відповідності до якого (стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку з нього на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором, №0498-2394 від 28.09.2020 в сумі 14790 грн., стягнення заборгованості проводиться за період з 07.12.2020 року по 04.06.2021 року. Заборгованість складає: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 8700 грн.;прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом розмірі 6090 грн. Крім того, згідно вищевказаної постанови, з нього стягується 350 грн. оплати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, яку вніс стягувач. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №10746. Зазначає, що 28 вересня 2020 року між ним та ТОВ «УКП КРЕДИТ ФІНАНС» в режимі он-лайн було укладено кредитний договір №0498-2394 від 28.09.2020 на загальну суму 14500 грн. Вказує, що кредит він оплачував з жовтня 2020 по лютий місяць 2021 року. Жодних повідомлень щодо прострочення кредиту він не отримував, як і письмової вимоги про повернення будь-якої суми заборгованості по вказаному кредиту. Слід зазначити, що будь-яких відомостей з фінансової установи щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом він також не отримав. Вважає, що діями керівництва ТОВ «УКП КРЕДИТ ФІНАНС», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича та державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Овсіюком Владиславом Анатолійовичем порушені його права. У зв`язку з цим звертається до суду для захисту свого права. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що вимоги підтримує та просить суд їх задовільнити. Представник відповідача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. З заявою про розгляд справи в їх відсутність до суду не зверталися, письмового відзиву на позов не подали. Представник Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), будучи попередженим про час і місце судового засідання належним чином рекомендованою кореспонденцією в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович подав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі згідно чинного законодавства. Враховуючи, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, враховуючи що справа призначений в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №10746, у відповідності до якого (стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором №0498-2394 від 28.09.2020 в сумі 14790 грн, стягнення заборгованості проводиться за період з 07.12.2020 року по 04.06.2021 року. Заборгованість складається із: - прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 8700 грн.; - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом розмірі 6090 грн. Крім того, згідно вищевказаної постанови, з позивача стягується 350 грн. оплати за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №10746. 28 вересня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в режимі онлайн було укладено кредитний договір №0498-2394 від 28.09.2020 на загальну суму 14500 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" (надалі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - "Порядок вчинення нотаріальних дій", "Порядок"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов"язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв"язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов"язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Встановивши вищевказані порушення, суд вважає позов підставним та обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved