Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

31.12.2021 позивач через свого представника звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який представником мотивований тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] про що 05.02.2004 було зроблено актовий запис №01 та видано свідоцтво про шлюб, однак на даний час шлюбні відносини на стадії розірвання шлюбу, про що 20.12.2021 Вінницьким районним судом Вінницької області відкрито провадження у справі №128/3478/21. Вказує, що під час шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] та які на даний час проживають з позивачем. Зазначає, що діти потребують постійного догляду, нормального харчування, одягу, а також інших витрат пов`язаних із забезпеченням рівня життя необхідного для їх фізичного та розумового розвитку; крім того і син і донька мають проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим необхідні щомісячно додаткові витрати на лікування та проведення профілактичних заходів. Вказує, що відповідач офіційно не працює, але щомісячно має значний дохід, оскільки працює приватним водієм служби таксі Uber, а тому має змогу сплачувати аліменти на дітей в сумі, що наддасть можливість забезпечити їм достатній рівень життя. Зазначає, що [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має; при цьому, також просить врахувати, що більша частина хвороб дітей є вродженими і діагностованими в ранньому дитинстві, батькові про ці проблеми і витрати добре відомо і, проживаючи з сім`єю, батько разом з матір`ю спільно несли такі витрати. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання 2-х дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 11.02.2022 в судове засідання учасники судового процесу не з`явилися; при цьому, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , попередньо, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив , що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання його дітей в розмірі по ј на кожну дитину, просив розгляд справи проводити у його відсутність. З урахуванням вимог ст. 206 ЦПК України судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що у період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах цивільної справи, в яких батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.6,7). Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у встановленому законом порядку та проживають за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки про склад сім`ї призовника, видана 24.12.2021 Агрономічною сільською радою (а.с.12). Крім цього, зокрема з виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, копій консультаційних висновків спеціаліста, убачається, що діти хворіють та на даний час потребують лікування (а.с.13,15,16,18). Отже,\~судом установлено,\~що між\~сторонами не\~досягнуто домовленості\~щодо утримання\~дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст.\~141\~СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище дітей, які проживають разом із позивачем та які потребують лікування; позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, працює приватним водієм служби таксі, фізично здоровий, визнав позовні вимоги повністю, а тому суд вважає, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 31.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги в розмірі 7000 гривень позивачем надано: ордер серії ВН №200829 від 30.12.2021 (а.с.4); копію договору про надання правничої допомоги від 15.12.2021 (а.с.12); умови та порядок розрахунків, які є додатком №1 до вказаного договору (а.с.23); квитанції до прибуткового касового від 15.12.2021 та від 30.12.2021, відповідно до яких, позивачем у загальній сумі сплачено 7000 гривень за надання правничої допомоги (а.с.25,26). Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Також, згідно до ст. 141 ЦПК, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 908, 00 гривень. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved