Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, винесеною відділом Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, 10 квітня 2014 року було накладено арешт на все її нерухоме майно (номер запису про обтяження 6823815), що підтверджено відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповіддю відповідача від 27 жовтня 2021 року на її заяву про зняття арешту та надання їй копій матеріалів виконавчого провадження. Арешт було накладено в рамках виконавчого провадження № 43047181 з примусового виконання виконавчого листа № 369/3657/13-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 10.02.2014 року про стягнення з неї на користь третьої особи [PERSON] заборгованості в сумі 90 781,81 грн.. 13.10.2021 року вона звернулась до відповідача із заявою про надання їй копій матеріалів виконавчого провадження і зняття вищевказаного арешту, проте листом від 10.02.2014 року відповідач їй повідомив про неможливість зняття арешту, так як виконавче провадження було закрито ще 30.11.2016 року шляхом винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, а матеріали виконавчого провадження знищені в зв`язку з закінченням 3-річного терміну для їх зберігання, і таким чином вона змушена звернутись з даним позовом до суду про зняття арешту. Позивачка зазначала, що станом на даний час вона не має перед [PERSON] жодних непогашених боргів, що й підтверджується тим фактом, що останній не подавав повторно виконавчий лист для примусового виконання й станом на даний час сплинув передбачений для цього Законом України «Про виконавче провадження» 3-річний строк для пред`явлення виконавчого листа для повторного виконання. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просила зняти арешт, накладений на все її нерухоме майно постановою про арешт майна і оголошення заборони на його відчуження, винесеної Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 10.04.2014 року в межах виконавчого провадження № 43047181 (номер запису про обтяження 6823815). У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. У судове засідання представник відповідача Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності [PERSON] , проти задоволення позову не заперечував і підтвердив вказане позивачкою у позові, [PERSON] станом на даний час не має перед ним жодного боргу. Оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про зняття арешту з майна. В позовній заяві позивачка посилалась на те, що постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, винесеною відділом Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, 10 квітня 2014 року було накладено арешт на все її нерухоме майно (номер запису про обтяження 6823815), що підтверджено відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповіддю відповідача від 27 жовтня 2021 року на її заяву про зняття арешту та надання їй копій матеріалів виконавчого провадження. Арешт було накладено в рамках виконавчого провадження № 43047181 з примусового виконання виконавчого листа № 369/3657/13-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 10.02.2014 року про стягнення з неї на користь третьої особи [PERSON] заборгованості в сумі 90 781,81 грн.. 13.10.2021 року вона звернулась до відповідача із заявою про надання їй копій матеріалів виконавчого провадження і зняття вищевказаного арешту, проте листом від 10.02.2014 року відповідач їй повідомив про неможливість зняття арешту, так як виконавче провадження було закрито ще 30.11.2016 року шляхом винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, а матеріали виконавчого провадження знищені в зв`язку з закінченням 3-річного терміну для їх зберігання, і таким чином вона змушена звернутись з даним позовом до суду про зняття арешту. Позивачка зазначала, що станом на даний час вона не має перед [PERSON] жодних непогашених боргів, що й підтверджується тим фактом, що останній не подавав повторно виконавчий лист для примусового виконання й станом на даний час сплинув передбачений для цього Законом України «Про виконавче провадження» 3-річний строк для пред`явлення виконавчого листа для повторного виконання. Згідно відповіді [PERSON] Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області 27.10.2021 року повідомив, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 43047181 (спецрозділ) з примусового виконання виконавчого листа № 369/3657/13-ц від 10.02.2014 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у сумі 90 781,81 грн.. 30.11.2016 року державним виконавцем Міщенко Л.М. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. На даний час виконавче провадження знищено. [PERSON] звернувся до суду із заявою про те, що він проти задоволення позову не заперечував і підтвердив вказане позивачкою у позові, [PERSON] станом на даний час не має перед ним жодного боргу. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. 2) визнання правочину недійсним. 3) припинення дії, яка порушує право. 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. 5) примусове виконання обов`язку в натурі. 6) зміна правовідношення. 7) припинення правовідношення. 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладені обставини, правові норми, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved