Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку щомісячно. Позивач у судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач у судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, зазначив, що працює на посаді монтера колії в Лозівській дистанції копії Південної залізниці. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2004, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] /а.с. 12/. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с. 11/, який проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , дитина [PERSON] , 2005 року, являється особою з інвалідністю з дитинства. Згідно довідки КЗ «Лозівський ліцей №11» Лозівської міської ради Харківської області від 12.01.2022 №01-31/11 [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 11 класі /а.с. 14/. Відповідно до довідки № 01-31/50 від 11.02.2022 та довідки про доходи, [PERSON] працює в КЗ «Лозівський ліцей №11» Лозівської міської ради Харківської області на посаді секретаря, її дохід за період з 01.11.2021 по 31.01.2022 складає 19000 гривень. Батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів, визнання відповідачем позову. Відповідач в наданій суду заяві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. З огляду на наведене, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved