Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 30 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Братишівської сільської ради Тлумацького району в Івано-Франківській області, актовий запис № 6, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Одразу після одруження сімейні відносини з відповідачем були не погані. Проте, з часом стосунки погіршилися через прояви неповаги з боку відповідача до неї,як до жінки. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитеми її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей і тому вважає за необхідне розірвати шлюб. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 26.01.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання без виклику учасників справи в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 02.02.2022 року позивачка до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, термін на примирення не потрібний та розглядати справу у її відсутності. 02.02.2022 року відповідач до судового засідання подав письмову заяву, в якій позов визнав, просить та розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 30 серпня 2011 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Братишівської сільської ради Тлумацького району в Івано-Франківській області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданий 07.06.2017 року (а.с.11). Як свідчить долучена світлокопія свідоцтва про народження серії\~\~ [NUMBER] \~\~від 11.04.2017 року за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Як свідчить долучена світлокопія свідоцтва про народження серії\~\~ [NUMBER] \~\~від 12.09.2017 року за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно світлокопії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб №601917 від 24.01.2022 року, яка видана ЦНАП Калуської міської ради, син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.14). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, позивачка не бажає зберігати сім`ю, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.1 ст.160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У пункті 14 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» судам роз`яснено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Таким чином, у разі наявності спору щодо встановлення місця проживання дитини батьки не позбавлені можливості звернутися до суду із відповідним позовом. Водночас судом звертається увага на те, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання саме про визначення місця проживання дітей. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали дійсної справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Вимоги про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини позивачем не ставилось, а лише заявлялась вимога про залишення проживання неповнолітніх дітей сторін із матір`ю. Вказані позовні вимоги не є тотожними. Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 200/952/18 від 15 січня 2020 року (провадження № 61-14859св19) Враховуючи вищезазначене, вік неповнолітніх дітей, а також ту обставину, що фактів, ознак чи наявність інших випадків, які б давали підстави вважати, що залишення дітей з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, не встановлено, враховуючи також приписи Декларації про права дитини, міжнародних актів, що регулюють питання захисту прав та свобод дітей, національного законодавства, суд дійшов висновку, що залишення проживання неповнолітніх дітей саме з матір`ю є правомірним. Також позивачка просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки залишити - [PERSON] , дітей,а саме: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] - залишити проживати з матір`ю. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved