Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

У лютому 2022 представника позивача - адвокат Колесник Т.А. звернулась до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутність представників сторін, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2022 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз (БС)" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 6 779,05 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз (БС)" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 15348, 60 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз (БС)" на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз (БС)" на користь держави судовий збір у розмірі 2179,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Про необхідність вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивачем було зазначено у позовній заяві. Також, у позовній заяві позивач повідомив про подачу до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду доказів понесених витрат на правову допомогу. Отже, позивач у строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України подав заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з ч. 1-3 с.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Правничу допомогу позивачу при розгляді справи в суді надавала адвокат Колесник Т.А., яка діяла на підставі договору від 10.02.2021 №1002/2021 про надання правової допомоги, ордера на надання правничої допомоги. В додатковій угоді №1 до договору від 10.02.2021 №1002/2021 про надання правничої допомоги сторони дійшли згоди щодо вартості послуг правничої допомоги. В акті виконаних робіт від 03.02.2022 зазначено об`єм послуг з надання правничої допомоги з деталізацією кожного її виду із затраченим адвокатом часом та їх вартістю, що в загальній сумі становить 9000 грн. Акт приймання-передачі виконаних робіт підписаний сторонами. Згідно квитанцій від 15.06.2021, 26.09.2021,01.12.2021, 16.01.2022, 03.02.2022 [PERSON] сплатив адвокату в загальному 9000 грн. за надані послуги. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Проаналізувавши матеріали справи, додані до заяви про ухвалення додаткового рішення докази виконання та оплати робіт адвокатом, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги, а тому [PERSON] необхідно компенсувати витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково ( 60%), розмір витрат на правничу допомогу, який обраховується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, становитиме 5400 грн. Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позов задоволено частково, стороною позивача понесено судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, що підтверджено належними доказами; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково і стягує з відповідача на користь позивача 5400 грн понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: partial