Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

11 листопада 2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "СК "Провідна" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації). Позовна заява обгрунтована наступним. 15.08.2019 року між ПрАТ «СК «Провідна» та Іноземне підприємство «Кока - кола Беверіджиз Україна Лімітед» було укладено додатковий договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6774500/9069/20. Предметом договору є страхування транспортних засобів згідно додатку № 1, в переліку якого є Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] (VIN [NUMBER] ). 19.09.2020 року в м.Києві по вул.Воскресенській, 14-Е відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки BMW 328, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 12.10.2020 року постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі 755/14134/20 [PERSON] визнано виною у вчиненні ДТП. Власник автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з метою відшкодування суми завданого у результаті ДТП збитку, так як між ними останніми було укладено договір страхування транспортного засобу. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Акт первинного огляду транспортного засобу від 22.09.2020 року та акт додаткового огляду транспортного засобу від 30.09.2020 року та отримано рахунки на оплату № 205від 22.09.2020 року на суму 229 034,88 грн., № 217 від 06.10.2020 року на суму 2 570,29 грн., а також додатково складено акт виявлення прихованих пошкоджень до напрямку на ремонт №320881 від 10.11.2020 року та отримано рахунок № 265 від 10.11.2020 року на суму 4933,00 грн. Позивачем отримано акти виконаних робіт № 184 від 28.09.2020 року, № 191 від 07.10.2020 року та №236 від 11.11.2020 року, згідно яких загальна вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] склала 236 538,17 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт 1 №2300320881 від 23.09.2020 року на суму 100000,00 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням №034375 від 25.09.2020 року, страховий акт 2 № 2300320881 від 23.09.2020 року на суму 129 034,88 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжними дорученням №034568 від 28.09.2020 року, страховий акт 3 №2300320881 від 06.10.2020 року на суму 2 570,29 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 035864 від 07.10.2020 року, страховий акт 4 № 2300320881 від 10.11.2020 року на суму 4933,00 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 040322 від 11.11.2020 року. Згілно полісу 144445928 ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 130 000, 00 грн., натомість ПрАТ «УАСК АСКА» виплатило позивачу лише 108 969,61 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою. Позивач вважає, що відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) - 236 538 грн. 17 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «УАСК АСКА - 108 969 грн. 61 коп. - страхового відшкодування, що складає 127 568 грн. 56 коп. (236 538 грн. 17 коп. - 108 969 грн. 61коп.= 127568 грн. 56). У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідачки - адвокат Шевченко О.Б. подав до суду заяву про визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Відповідачем відзив на позов не надано. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вид судочинства - спрощеного провадження, вжиті судом заходи щодо направлення сторонам повідомлення про час та місце розгляду справи, копії позовної заяви з додатками до відповідача, із роз`ясненим правом надання відзиву на позов, суд визнав можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення за відсутності сторін. Вислухавши пояснення відповідача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Розгляд справи відбувся у порядку спрощеного позовного провадження. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 19.09.2020 року о 09 год. 00 хв. керуючи овтомобілем марки «BMW 328», державний номерний знак [NUMBER] , у м.Києві, по вул.Воскресенській, 14-Е, у дворі будинку, при виїзді на перехрестя рівнозначних доріг не надала переваги у русі автомобілю Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався з правого боку, внаслідок чого, відбулася з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п.16.12, п.2.3 б Правил дорожнього руху України. Відповідальність власника якого (Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед») було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за додатковим договором добровільного комплексного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 06/6774500/9069/20 від 15.08.2019 року зі строком дії до 15.08.2021 року, чинним на час дорожньо-транспортної пригоди). Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 12.10.2020 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому позивачем автомобілю «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] . З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем, було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Акт первинного огляду транспортного засобу від 22.09.2020 року та акт додаткового огляду транспортного засобу від 30.09.2020 року та отримано рахунки на оплату № 205від 22.09.2020 року на суму 229 034,88 грн., № 217 від 06.10.2020 року на суму 2 570,29 грн., а також додатково складено акт виявлення прихованих пошкоджень до напрямку на ремонт №320881 від 10.11.2020 року та отримано рахунок № 265 від 10.11.2020 року на суму 4933,00 грн. Позивачем отримано акти виконаних робіт № 184 від 28.09.2020 року, № 191 від 07.10.2020 року та №236 від 11.11.2020 року, згідно яких загальна вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] склала 236 538,17 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт 1 №2300320881 від 23.09.2020 року на суму 100000,00 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням №034375 від 25.09.2020 року, страховий акт 2 № 2300320881 від 23.09.2020 року на суму 129 034,88 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжними дорученням №034568 від 28.09.2020 року, страховий акт 3 №2300320881 від 06.10.2020 року на суму 2 570,29 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 035864 від 07.10.2020 року, страховий акт 4 № 2300320881 від 10.11.2020 року на суму 4933,00 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 040322 від 11.11.2020 року. З метою врегулювання в досудовому порядку вимоги про відшкодування виплаченого страхового відшкодування Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» подано до ПрАТ «СК «Провідна» заяву, який здійснив виплату ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страхового відшкодування у розмірі 108 969 грн. 61 коп., проте решта виплаченого страхового відшкодування залишаються невідшкодованими - 127 568 грн. 56 коп. Відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) - 236 538 грн. 17 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «УАСК «АСКА»- 108 969 грн. 61коп. - страхового відшкодування, що складає 127 568 грн. 56 коп. (236 538 грн. 17 коп. - 108 969 грн. 61коп.= 127 568 грн. 56 коп.). Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, у зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику, у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 2 270 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.1191 ЦК України, ст. ст. 98, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved