Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

23.12.2021 відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2013 року проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 04.10.2019 між сторонами був укладений шлюб. Сторони мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Вони разом зі спільним сином, а також сином відповідачки від першого шлюбу [PERSON] проживали в житловому будинку, що належить його матері, [PERSON] . В грудні 2021 року відповідачка разом з дітьми переїхала жити до свого колишнього чоловіка. Сторони не дійшли згоди щодо участі відповідача у вихованні сина. Позивача хвилює перебування сина [PERSON] разом зі старшим братом [PERSON] , так як між ними не було порозуміння, [PERSON] весь час кривдив молодшого брата, вдома їх наодинці ніколи не залишали. Відповідачка проявляє негатив та категорично проти його спілкування з дитиною, вчиняє сварки, безпідставно викликає поліцію, хоча між ним та сином склалися нормальні, теплі, довірчі відносини, він відвозив сина до репетитора з англійської мови, до школи. За місцем його проживання створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, його мати на даний час пенсіонерка, все життя працювала у дитячому садочку, має гарні, довірчі стосунки з онуком, допомагає йому з уроками. З моменту переїзду відповідачки син [PERSON] не відвідує школу, репетитора. Також відповідачка перешкоджає у спілкуванні з сином, влаштовує сварки в присутності дитини, намагається викликати у сина небажання бачитися з батьком, негативно відзивається про позивача та його матір, висловлюється нецензурною лайкою. Тому порушує питання про: зобов`язання [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з [PERSON] ; встановити йому дні побачення та участі у вихованні сина [PERSON] : - забирати сина кожного тижня в п`ятницю з подальшим перебуванням дитини разом з батьком за місцем реєстрації та проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з ночівлею в суботу та в неділю. Повертати [PERSON] шляхом відведення до школи в понеділок зранку та в разі не відвідування школи, повертати [PERSON] за місцем проживання його матері, кожного тижня в понеділок о 07.00 год.; - встановити можливість спільного відпочинку [PERSON] зі своїм сином [PERSON] , [INFO] в період планової відпустки [PERSON] терміном 30 днів кожного року (за попередженням [PERSON] ); - встановити можливість перебування [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] у святкові дні протягом одного дня з ночівлею; - встановити можливість святкування дня народження [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] з 08.00 год. до 15.00 год. за місцем проживання батька, [PERSON] ; - встановити можливість перебування [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] протягом половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; стягнути з відповідачки судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Позивачка пояснила, що не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином, однак погоджується на визначення порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином з метою уникнення конфліктних ситуацій в подальшому. Не погоджується з визначеним позивачем та органом опіки та піклування способом участі батька у вихованні дитини. Вважає, що якнайкращим інтересам сина з урахуванням інтересів батьків відповідатиме порядок участі батька, при якому позивач забиратиме сина щотижня у п`ятницю з ночівлею за місцем проживання батька та поверненням дитини о 19.00 год. суботи, а також одного робочого дня кожен тиждень з ночівлею за місцем проживання батька з поверненням уранці наступного дня незалежно від канікул, відпустки та свят. Не заперечує, щоб у день свого народження син проводив з батьком частину дня - з 08.00 год. до 12.00 год. Представник відповідача зазначив, що відповідачкою не поданий відзив на позовну заяву та не була висловлена пропозиція щодо визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні сина, оскільки позивач її вводив в оману щодо можливості мирного вирішення спору. Крім того зазначив, що вимога щодо побачення з дитиною у святкові дні є неконкретизованою, а тому не може бути задоволена судом. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у висновку органу опіки та піклування, який наданий до суду. Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини. Так відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. В ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ч.ч. 8-10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 17.10.2019 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 7). Сторони не оспорюють, що на даний час малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, що також підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Зі змісту ст.ст. 150, 155 СК України вбачається, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 142 СК України закріплений принцип рівності прав та обов`язків дітей щодо батьків, у тому числі, й на рівне виховання батьками. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Частиною 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органом опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради був наданий висновок від 28.01.2022 №01-14/337 про визначення порядку участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , в якому зазначено, що сторони з 2013 року проживали у цивільному шлюбі. Під час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . 04.10.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Під час проживання у цивільному шлюбі та після укладення шлюбу сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] , у будинку, що належить [PERSON] - матері позивача. З початку грудня 2021 року фактичні шлюбні відносини між подружжям були припинені. [PERSON] разом із старшим сином від першого шлюбу [PERSON] та молодшим сином [PERSON] переїхала на проживання за іншою адресою. З цього часу у спілкуванні між батьком [PERSON] та сином [PERSON] виникли проблеми. Зі слів [PERSON] , мати дитини створює перешкоди у побаченні його як батька із сином. Знайти порозуміння вони не змогли, тому він змушений був звернутися до суду з позовом. [PERSON] стверджує, що вона не створює перешкод у спілкуванні сина та батька. Малолітній [PERSON] навчається в Охтирській ЗОШ І-ІІІ ступенів №11. [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи (працює по змінно), має постійний дохід, любить свого сина та має бажання брати участь у вихованні, утриманні та спілкуванні із сином [PERSON] . У цьому його підтримує його мати [PERSON] - бабуся [PERSON] , яка на даний час знаходиться на пенсії та має змогу, бажання та досвід для того, щоб спілкуватися з онуком, так як весь час працювала у ДНЗ «Калинка». Під час обстеження місця проживання [PERSON] було встановлено, що для знаходження там дитини, його навчання, відпочинку створені належні умови. Під час спілкування працівників служби у справах дітей разом із батьками дитини їм рекомендувалося вирішити це питання мирним шляхом. На даний час батьки не дійшли згоди з цього питання. [PERSON] працює, має постійний дохід та позитивно характеризується за місцем роботи. Остання, не погоджуючись із позовними вимогами [PERSON] , своїх пропозицій щодо способу участі батька у спілкуванні і вихованні сина не надала. Виходячи з викладеного, з урахуванням віку дитини, зайнятості батьків (графіка їх роботи), відношення батьків до дитини та дитини до батьків, орган опіки та піклування може лише частково погодитися із декількома пунктами позовних вимог, а саме рекомендує встановити [PERSON] дні побачень з сином: - кожного другого та четвертого тижня (чи інших тижнів за домовленістю із матір`ю дитини), починаючи з п`ятниці з ночівлею за місцем проживання батька з поверненням дитини матері в неділю 19.00 год.; - встановити можливість перебування [PERSON] з ночівлею за місцем проживання батька [PERSON] кожний другий святковий день. З рештою позовних вимог [PERSON] орган опіки та піклування Охтирської міської ради погоджується, вважаючи їх обґрунтованими (а.с. 41-43). При вирішенні спору суд бере до уваги ту обставину, що хоча мати дитини і не перешкоджає спілкуванню батька з сином шляхом встановлення прямої заборони, проте не може не констатувати фактів її ухилення від виконання обов`язку не чинити батьку обмежень у спілкуванні з сином, яке в силу наведеного положення сімейного законодавства має бути безперешкодним (ст. 153 СК України). Звернення позивача з позовом свідчить про те, що батько дитини проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своїм сином. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином судом не встановлено, а відповідачкою не доведено. Враховує суд і ту обставину, що позивач є батьком хлопчика, у вихованні якого роль батьківського впливу є необхідною і її не можна переоцінити. Обмеження ж спілкування батька і сина, який в силу віку здатний будувати свої відносини з оточенням без участі матері, може посягнути на свободу такого спілкування, свободу вибору його способів, призвести до замикання хлопчика, сформувати відчуття необхідності вибору між висловлюваними батьками позиціями. За таких обставин, беручи до уваги вік дитини, стан його здоров`я, поведінку батьків, зважаючи на необхідність особистого спілкування дитини з батьком для забезпечення повноцінного фізичного, морального та духовного розвитку дитини, суд погоджується із пропонованим позивачем графіком із урахуванням рекомендацій органу опіки та піклування, який відповідає інтересам малолітньої дитини. Відповідачкою не надано доказів в підтвердження недостатньої обгрунтованості висновку органу опіки та піклування, а також не доведено, що висновок суперечить інтересам дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Суд зазначає, що дитина не може бути заручником неприязних стосунків між батьками і останні повинні знайти підстави для унеможливлення психологічного травмування малолітньої дитини, який повинен виховуватися у любові до близьких і відчувати цю любов від них, тому зазначений порядок відповідатиме як інтересам малолітнього [PERSON] , який матиме змогу спілкуватися з батьком у звичному для нього режимі та, водночас, розвиватися згідно його віку, відвідуючи школу, так і інтересам позивача, який матиме достатньо часу для спілкування з дитиною. Такий порядок не суперечить інтересам дитини та не позбавляє відповідачку можливості виховувати та розвивати його. Суд звертає увагу на те, що з урахування вікових змін дитини, його розвитку та потреб, сторони не позбавлені у майбутньому права звернутися до суду з позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved