Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (надалі «Позивач», «ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», «ДМП «ІФТКЕ») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] (надалі «відповідачі»), в якому просило розірвати договір №311/18 «Про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію» та стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 63 039,05 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що договір №311/18 «Про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію», укладений між Позивачем та відповідачами, підлягає розірванню, оскільки його умови відповідачами не виконуються, а стягненню з них підлягає сума заборгованості у 63 039,05 грн. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі до суду повторно не з`явилися, явку уповноваженого представника до суду не забезпечили, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судових засідань повідомлялися належним чином, в тому числі, шляхом розміщення відповідних оголошень про виклик на сайті суду. Відзиву на позов від відповідачів до суду не надходило. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомили, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, Суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, пояснення позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), власником якої є [PERSON] (законним представником якого є [PERSON] (мати), який там і проживає, а також [PERSON] , які є споживачами. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №17 від 26.01.2010 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» встановлено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву води житлово-комунальних послуг" встановлено , що виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська є виробник цих послуг ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго». ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Враховуючи, що згідно з п.3 ч.2 ст.21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2017 (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті "Західний кур`єр" №40 (1613) від 05.10.2017) - далі Договір, в якому ДМП «ІФТКЕ» іменоване «виконавець», а фізична особа, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води «споживач». З метою погашення заборгованості за надані комунальні послуги, між [PERSON] та ДМП «ІФТКЕ» 06 серпня 2018 року було укладено Договір №311/18 «Про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію» (надалі також «Договір») на суму 69 638,79 грн. строком на п`ять років термін дії якого закінчується 06.08.2023 року. Згідно цього договору [PERSON] зобов`язалася до 20 числа кожного місяця протягом дії договору сплачувати по 1160,65 грн. боргу та поточні нарахування, але, іфк зазначено в позовній заяві, свої зобов`язання за договором не виконала. Згідно п.3 Договору №311/18 «Про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію`в ДМП «ІФТКЕ» виникає право на дострокове розірвання договору розстрочки у випадку, якщо відповідач прострочив внесення чергового платежу протягом двох місяців підряд, а п.6 договору розстрочки передбачене право ДМП «ІФТКЕ» на розірвання договору в судовому порядку у випадку несвоєчасного внесення плати, встановленої договором про розстрочку. Згідно п.2 договору виробник зобов`язується у разі дострокового погашення боргу приймати рішення про дострокове припинення дії договору. Відповідно до п.3 виробник має право приймати рішення про дострокове розірвання договору разі: дострокового погашення розстроченої заборгованості, подання споживачем документів з недостовірними відомостями, прострочення чергового платежу по угоді протягом 2 місяців підряд. Відповідно до п.3 договору споживач визнає заборгованість, що виникла та зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за послуги згідно з умовами та в розмірах визначеними умовами договору до 20 червня 2022 року, п.5 споживач має право достроково погасити борг в повному обсязі або його частину. Пунктом 6 даного договору передбачено відповідальність сторін у разі несвоєчасного внесення плати за договором виробник прийме рішення про дострокове розірвання договору про стягнення вищевказаної заборгованості в судовому порядку (а.с.3). Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію між ДМП «ІФТКЕ» та [PERSON] , згідно особового рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2018 по 01.04.2021 нараховано заборгованість у сумі: 63 039,05 грн. (а.с.5). Відповідно до публічного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2017 ДМП "ІФТКЕ" в особі [PERSON] , що діє на підставі статуту, з однієї сторони, опубліковує, договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що є публічним договором - офертою - пропозицією на адресу фізичних осіб. Відповідно до п.3.1. договору оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Згідно п. 9 договору, він є підставою для появи публічно-правових взаємовідносин ДМП "ІФТКЕ" з усіма без винятку споживачами, згода споживача є прийняттям ним публічної пропозиції, договір є безстроковим і може бути розірваний за погодженням сторін або в іншому порядку встановленому законодавством (а.с.7). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності (а.с.8) власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 указаного Закону, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Враховуючи, що Позивач виконує свої зобов`язання щодо постачання теплової енергії, а відповідач, незалежно від споживання теплової енергії або відмови від її споживання, зобов`язаний оплачувати її постачання. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», далі Закон). Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Суд зазначає, що відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не звільняє від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Разом з тим відповідачем [PERSON] укладено договір №311/18 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію. Судом встановлено, що на момент укладення договору про розстрочення [PERSON] є законним представником власника квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим у неї виникає обов`язок належно виконувати обов`язок по утриманню майну. Будь-які докази, які б спростовували зазначені в позовній заяві доводи Позивача, в матеріалах справи відсутні. Відзиву на позов від відповідачів до суду не надходило. Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону встановлено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг за період з 01.04.2018 по 01.04.2021 виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 63039,05 грн. ( розрахунок заборгованості а.с.5). Відповідно до\~ п. 6 договору №311/18 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію, який був вищевказаний судом, у разі несвоєчасного внесення плати за договором виробник прийме рішення про дострокове розірвання договору і про стягнення вищевказаної заборгованості. Відтак підстав для розірвання судом вказаного договору немає, оскільки такий за положеннями договору\~ (п. 3) підлягає розірванню в односторонньому порядку. Стосовно позовних вимог про стягнення суми заборгованості з [PERSON] , Суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] . На запит суду щодо підтвердження місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до суду надійшла довідка про така особа за вказаною адресою не значиться. Відтак, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] суми зазначеної у позові заборгованості. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості [PERSON] з наданих послуг теплопостачання або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано. Отже, у суду є всі підстави стягнути з Відповідача 1 на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання. В частині вимог до Відповідача 2 слід відмовити. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial