Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Маковійчук Сергій Степанович, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом до відповідачів [PERSON] та Путильської ОТГ. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке знаходиться адресою: [ADDRESS] та складається із житлового будинку (літ.А-І) житловою площею 39.90 кв.м., загальною площею 69.00 кв.м.; сараю (літ.Б) площею 20.32 кв.м.; сараю (літ.В) площею 31.46 кв.м.; вбиральні тимчасової (літ.Г) площею 1.10 кв.м. Загальна вартість майна становить 139761 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним: [INFO] помер батько позивач [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, позивач своєчасно, протягом шестимісячного строку, прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н.М. з відповідною заявою. Постановою нотаріуса № 387/02-31 від 22.12.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищезазначене нерухоме майно. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник Маковійчук С.С. не з`явилися, від останнього надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В підготовче судове засідання представник Путильської селищної ради в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позовних вимог немає. В підготовче судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки від відповідачів до суду надійшли заяви про визнання позовних вимог, які не суперечать закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Киселицької сільської ради, актовий запис № 08. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складється з житлового будинку 1983 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Загальна вартість майна становить 139761 грн. Вказане підтверджується копією технічного паспорта виданого СГД [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 52723896 від 24.07.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа. З копії виписки з погосподарської книги № 1229 від 23.12.2021 року вбачається, що за померлим [INFO] [PERSON] числився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 1983 року забудови, що розташований в [ADDRESS] . З довідки Киселицької сільської ради № 2038 від 13.07.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцями за законом є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] . З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.11.2012 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, а отже, з огляду на викладене та беручи до уваги виписку з погосподарської книги № 1229 від 23.12.2021 року, видану Путильською селищною радою, остання являється спадкоємцем за законом четвертої черги, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Заява [PERSON] до суду щодо визнання позову свідчить про відсутність намірів успадкування майна після смерті [PERSON] . Позивач своєчасно, протягом шестимісячного строку прийняв спадщину. Інших спадкоємців за законом першої черги немає, що підтверджується копією спадкової справи № 94/2018. Судом також встановлено, що позивачу [PERSON] постановою державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори № 387/02-31 від 22.12.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене нерухоме майно. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1274 ч. 2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1275 ч. 2. ч. 3 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів на володіння та користування даним спадковим майном на підставах, передбачених законом, ніхто своїх прав не заявляє та ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що вказує на правомірність мого звернення до суду. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і законними, а підстави порушення законних прав та інтересів позивача доведеними під час розгляду спору, та приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача [PERSON] шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved