Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

19 січня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 1,6519 га, кадастровий номер 7422483500:07:059:1005 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,6787 га, кадастровий номер 7422483500:07:039:0700 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,5424 га, кадастровий номер 7422483500:07:036:0592 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві вказала про можливість розгляду справи без її участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, позовну заяву визнають повністю. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що [INFO] мати позивача, [PERSON] у віці 79 років померла, про що Забарівською сільською радою Корюківського районного Чернігівської області складено відповідний актовий запис № 02 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійна мати відповідно до норм ст. 1268 ЦК України успадкувала від свого чоловіка батька позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджувалась державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЧН №№ 083225, 187937, 165129 від 22.09.2003 року: земельна ділянка 7422483500:07:059:1005 площею 1,6519 га, рілля, для ведення особистого селянського виробництва; земельна ділянка 7422483500:07:036:0592 площею 0,5424 га, сіножаті, для ведення особистого селянського виробництва; земельна ділянка 7422483500:07:039:0700 площею і ,6519 га, пасовище, для ведення особистого селянського виробництва. Відповідно до довідки від 21.12.2021 року № 386, що видана Забарівським старостинським округом Корюківської міської ради [PERSON] на день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з дружиною [PERSON] . Нажаль, за життя покійна мати не оформила належним чином свої права на спадкове майно, що залишилось після смерті батька. Відповідно до довідки від 21.12.2021 року № 387, що видана Забарівським старостинським округом Корюківської міської ради [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На сьогоднішній день фактичною власницею спадкового майна є донька покійної - [PERSON] , так як після смерті матері прийняла спадщину та вважала, що є повноправним власником земельних ділянок, але коли виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе. Тому звернулася до нотаріальної контори де надала докази прийняття нею спадщини після смерті батька, але в документах не знайшла державних актів на право власності на земельні ділянки, що видавалися на покійного. Нотаріус оглянувши документи проконсультувала, що за відсутності правовстановлюючих документів відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Нажаль правовстановлюючі документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання вона змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої матері і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судовий збір залишити за позивачем.

Outcome: approved