Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17 грудня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1394. Позовні вимоги\~обґрунтовуються тим,\~що 17 грудня 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1394. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, різне ставлення до сім`ї та виховання дитини, у результаті чого виникали конфлікти та непорозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, з 2015 року не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивач вважає, що шлюб існує формально, а його збереження є недоцільним. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач надає за спільною домовленістю. Спору про місце проживання дитини між подружжям немає, оскільки дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Просить суд після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 30 грудня 2021 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялася про місце, дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, через канцелярію надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати (Вх. № 3070 від 10.02.2022 року). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (Вх. № 983 від 18.01.2022 року). У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17\~грудня 2004\~року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який був\~зареєстрований міським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану №\~2\~Харківського обласного\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 1394 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 30 червня 2005 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 477). Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст.\~110 цього Кодексу. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивач та відповідач на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище.

Outcome: approved