Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14 січня 2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визнання права власності на самочинно збудований гараж. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1986 вона самостійно збудувала гараж на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] без оформлення на той час дозвільної документації. Рішенням Білопільської міської ради № 507 від 30 вересня 2021 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0032 га за адресою: гараж № [NUMBER] - б в [ADDRESS] . При зверненні у квітні 2021 до Філіалу «Білопільське ГВД» КП «Сумське міське БТІ» вона отримала технічний паспорт на гараж № [NUMBER] . Право власності на земельну ділянку площею 0,0032 га з кадастровим номером 5920610100:00:0009:1332 для будівництва індивідуальних гаражів 21 жовтня 2021 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що при вирішенні питання щодо узаконення збудованого гаражу, відділом архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства, транспорту, благоустрою, інфраструктури та будівництва виконавчого комітету Білопільської міської ради їй було відмовлено у зв`язку з тим, що містобудівні умови та обмеження на будівництво об`єкта видаються на об`єкт, який планується будуватись. З приводу отримання декларації про готовність будівництва на гараж, їй було відмовлено та порекомендовано вирішувати питання у судовому порядку. Вказує, що хоча право власності на зазначену ділянку зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, однак на даний час на вищевказаний гараж, який збудований на цій ділянці, відсутні правовстановлюючі документи та право власності в БТІ не зареєстровано. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить визнати за нею право власності на збудований гараж № [NUMBER] (машино-місце) з погрібом та оглядовою ямою, який розташований по [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а. с. 26 ). Представник відповідача\~ Білопільської\~міської ради\~Сумської області\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явився.\~Перший заступник\~міського голови\~О.Кожухов\~надіслав клопотання\~про розгляд справу без участі представника міської ради, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 24). Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17 січня 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 20-21). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що рішенням 17 сесії 8 скликання Білопільської міської ради Сумської області від 30 вересня 2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0032 га з кадастровим номером 5920610100:00:0009:1332 за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Відповідно до копії технічного паспорту на гараж [ADDRESS] , виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на квітень 2021, замовником на виготовлення технічної документації є [PERSON] (а. с. 4-7). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 0,0032 га з кадастровим номером 5920610100:00:0009:1332 із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів на праві власності 18 жовтня 2021 зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 30 вересня 2021 (а. с. 8). Згідно із висновком, ринкова вартість об`єкта оцінки гаражу [ADDRESS] , загальною площею 37,2 кв.м станом на січень 2022, становить 87\~382,80 грн. (а. с. 15). Згідно із довідкою КП «Білопільське міське архітектурно-планове бюро» № 1 від 10.01.2022 та відповідного висновку, гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходиться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці і не знаходиться на суміжних земельних ділянках (а. с. 10-11). Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради позивача проінформовано про відсутність декларації про готовність введення в експлуатацію гаражу за вказаною адресою та рекомендовано звернутися до Білопільської міської ради (а. с. 14). Із письмового роз`яснення відділу архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства, транспорту, благоустрою, інфраструктури та будівництва виконавчого комітету Білопільської міської ради від 05.01.2022 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень для будівництва індивідуального гаражу № [NUMBER] у зв`язку з тим, що містобудівні умови та обмеження на будівництво об`єкта видаються на об`єкт, який планується будуватись (а. с. 12). Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно 11 січня 2022 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав (а. с. 13). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~13,\~ч.\~1\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319\~Цивільного кодексу\~України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331\~ЦК України визначено загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.\~375\~ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди, інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376\~цього Кодексу (ч. 4 ст. 375 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України). Відповідно до ст.\~182\~ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації та згідно із ст.\~331\~ч.2\~ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналогічне закріплено частиною 3 статті 3\~Закону України\~від 1\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 2 ст.\~5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім цього, як передбачено ч. 5 ст.\~376\~ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Висновки суду. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Враховуючи те, що гараж позивачем побудований на земельній ділянці, яка була згодом надана їй з цією метою, обставин які б свідчили про те, що самочинно збудований гараж порушує прав інших осіб судом не встановлено, позивач має право на збудований гараж, однак не може реалізувати його і вільно розпоряджатись, а відповідач - орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнає, тому суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] за даним позовом є таким, що підлягає задоволенню. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на гараж має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Інших вимог\~для вжиття\~такого способу\~захисту закон\~не містить, а відтак, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог позивача, оскільки право останньої порушено і підлягає судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved