Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, вказавши, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки, в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] встановлено, тому, згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. З 01.08.2020 року у зв`язку з тим, що відповідачами не було надано належних документів про проведення повірки лічильника по гарячому водопостачанню нарахування за послугу гарячого водопостачання по квартирі [ADDRESS] було переведено на норму; в подальшому нарахування за послугу здійснювалися згідно п. 21Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 250349581 від 29.03.2021 одноосібним власником квартири [ADDRESS] з 13.02.2018 є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 року складає 25137,50грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № [NUMBER]. Просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на їхню користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 25137,50грн., інфляційну складову боргу у розмірі 10826,36 грн. та 3% річних у розмірі 2839,89 грн., а всього 38803,75грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 11.08.2021 року винесено заочне рішення по справі , яке ухвалою суду по заяві від 13.09.2021 року про перегляд заочног рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.08.2021 року по справі було скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 06.10.2021 року Черкаської ТЕЦ до суду надіслала заяву про зменшення позовних вимог просила стягнути з [PERSON] , [PERSON] на їхню користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 18834,94грн., інфляційну складову боргу у розмірі 10826,36 грн. та 3% річних у розмірі 2839,89 грн., а всього 32501,19 грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 12.10.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності до частини заборгованості,що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. Інфляційні втрати та 3% річних на період дії карантину не нараховуються. Також не вірно здійснено нарахування заборгованості. Позивачем не здійснювалось та не надані докази зняття показників загально будинкового лічильника,що є обов`язковим для нарахування розмірів та вартості комунальних послуг. 08.02.2021 року ухвалою суду провадження в справі в частині стягнення з [PERSON] заборгованості закрито в зв`язку зі смертю особи. Представник позивача за дорученням Новак Т.І. в судовому засідання зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідачі є споживачами послуг, що надає Черкаська ТЕЦ, тому зобов`язані сплачувати за надані послуги. Оскільки в липні 2021 року відповідачами було внесено оплату за надані послуги, то це свідчить про визнання ними боргу перед позивачем та перериває перебіг позовної давності, а тому з відповідачів має бути стягнуто борг в повному обсязі за весь період. Також, 22.10.2021 року представником позивача ВП «Черкаська ТЕЦ» за дорученням Марцишевським Б.Р. було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов є безпідставними. Щодо різниці при стягненні інфляційних, 3 % річних та неустойки (штрафу, пені) посилалась на позицію викладеною ВГСУ у постанові по справі № 918/329/16 від 26 квітня 2017 року щодо формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та З % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Схожа правова позиція: 8 листопада 2017 року Ухвала ВССЦК у справі № 522/9521/16-ц). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові по справі № 918/329/16 від 26 квітня 2017 року). У зв`язку з вищевикладеним Позивач на законних підставах просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Виходячи з листа розрахунку, Відповідач, щомісячно у повному обсязі не погашав заборгованість і таким чином кожного місяця мав прострочення виконання грошового зобов`язання на який щомісячно нараховувався індекс інфляції та 3% річних. При цьому, періодичні оплати погасили частину накопиченої заборгованості за надані послуги. Твердження Відповідача, що суми інфляційних та 3% річних нараховані на зайві грн., є невірним оскільки, як вже було зазначено, суми інфляційних та 3% річних нараховуються щомісячно на суму простроченого боргу. А тому зменшені позовні вимоги Черкаської ТЕЦ є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідач [PERSON] , та його адвокат Юрченко В.О. в судовому засіданні визнали позовні вимоги в частині заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 18834,94 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 278,05 грн. та 3% річних у розмірі 136,81 грн.,а саме після перерахунку заборгованості за гаряче водопостачання у сумі 5365грн.23 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд, оголосивши заяву представника позивача, вислухавши пояснення представника позивача Новікової Т.А. ,відповідача [PERSON] ,його представника адвоката Юрченко В.О., вивчивши та дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , з 25.04.2003 року, [PERSON] , [INFO] ,з 29.10.2004 року по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Таким чином, відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає Черкаська ТЕЦ. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становить18834,94 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як було встановлено в судовому засіданні по [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання та відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р.№630,у разі встановлених будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму)квартири (належним чином завірена копія Робочого проекту монтажу вузла обліку теплової енергії в будинку по [ADDRESS] від 14.11.2006р. Окрім того, у випадку відсутності будинкового лічильника загального обліку нарахування за послугу мало б здійснюватися згідно п.п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, а саме у разі пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. А тому, постачання комунальної послуги з централізованого опалення не може здійснюватися на безоплатній та без обліковій основі у зв`язку з ресурсними затратами на це позивача. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання,тому згідно п.20 вищезазначених правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Після проведення відповідачем [PERSON] повірки вузла комерційного обліку гарячої води та надання документів даний вузол обліку з 15.02.2021 року прийнятий позивачем на абонентський облік відповідно до п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р.№630. У липні 2021 року Позивачем на підставі наданих відповідачами підтверджуючих документів повірки вузла комерційного обліку гарячої води та взяття його на абонентський облік було здійснено перерахунок заборгованості за гаряче водопостачання в сумі 5365,23грн.,що було враховано в листі - розрахунку по О/Р [NUMBER] за період 01.01.2013року по 01.09.2021 року та враховано при визначенні загальної суми заборгованості. З листа розрахунку по О/Р [NUMBER] вбачається, що вищезазначені оплати солідарними відповідачами за послуги централізованому опаленню та гарячому водопостачанню,здійсненні у 2013-20214 роках,протягом всього спірного періоду, є частковою сплатою боргу та свідченням про визнання боргу за централізоване опалення та гаряче водопостачання. Також, суд вважає ,що застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності є необґрунтованим. Також безпідставними є твердження представника відповідача про той факт,що інфляційні нарахування та нарахування 3% річних в період дії карантину не нараховується та у зв`язку з цим,позивачем було здійснено невірний розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних. А тому, Закон №530/1Х від 17.03.2020р. не забороняв в період карантину нараховувати інфляційні нарахування та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2ст.625 ЦК України. Як зазначив ВГСУ в Постанові по справі №918/329/16 від 26 квітня 2017 року формулювання ст.625ЦК України ,коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції,орієнтує на компенсаційний,а не штрафний характер відповідних процентів,а тому 3% річних не є неустойкою(штрафом,пенею) у розумінні положень ст.549ЦК України і ст.230 ГК України. А тому враховуючи перерахунок заборгованості за гаряче водопостачання в сумі 5365,23 грн. за період 01.01.2013 року по 01.09.2021 року та були позивачем враховані при визначенні загальної суми заборгованості,тому відповідно до розрахунку інфляційні за послуги теплопостачання становлять 278,05грн.,та 3% річних становлять 136грн.81коп. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 91 від 09 квітня 2021 року. А тому, до стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Черкаська ТЕЦ підлягає по 562,96грн. понесених позивачем судових витрат з кожного.

Outcome: partial