Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу квартири від 17.06.2021 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаній квартирі з 23.03.2011 року був зареєстрований [PERSON] , що підтверджується штампом у його паспорті. З дати реєстрації [PERSON] жодного дня в квартирі не проживав. комунальні платежі та орендну взагалі не сплачував. Тобто відповідач більше п`яти років у спірній квартирі взагалі не проживає та втратив право користування житловим приміщенням. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання особи від 12.07.2021, року складеного АОСББ «ЛІДЕР - ПРОФІ». Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено\~розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Симаченко Є.А. позов підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення, при цьому пояснив, що [PERSON] не проживає у квартирі приблизно останніх п`ять років з того часу, як поїхав за кордон, будь-якої цікавості до житла не проявляє. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами та клопотаннями не звертався. Свідок [PERSON] , сусідка сторін по справі, пояснила суду, що [PERSON] останніх приблизно п`ять років не проживає в квартирі про яку йде мова, будь-які житлові спори між ними відсутні. Крім того, батько [PERSON] разом із відповідачем хотіли самі зняти його з реєстрації, однак їм пояснили, що для цього потрібно зібрати дуже багато документів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи\~відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2021 та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за [ADDRESS] . Згідно до Довідки про склад сім`ї від 09.07.2021 відповідач [PERSON] , який являється сином колишнього власника, зареєстрований у вищезгаданій квартирі. Як вбачається із Акту про не проживання особи від 12.07.2021 [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає за вказаною адресою. Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрований у зазначеній квартирі, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних платежів та квартирної плати, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою, вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних витрат. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16 зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно правової позиції Верховного Суду у справі № 209/2642/18\~від 09.12.2020 при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивача між сторонами не укладалось, таким чином він не має законних підстав для користування нерухомим майном позивача. Згідно ст.71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов представника [PERSON] \~ адвоката\~Симаченко Євгена\~Анатолійовича до\~ [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved