Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» (далі ТОВ «Прості Займи») у листопаді 2021 року засобами поштового зв`язку звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором надання фінансових послуг № 181030-132111 від 31.10.2018 в загальному розмірі 70856 грн. 02 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивувало тим, що 31.10.2018 між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено вказаний договір на суму 3000 грн. 00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. 00 коп. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою ТОВ фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». 31.10.2018 року [PERSON] були перераховані грошові кошти в розмірі 3000 грн. 00 коп. Таким чином, згідно кредитного договору, [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. та сплатити проценти у розмірі 960 грн. 00 коп. у строк 16 днів до 15.11.2018 року. Окрім зазначеного, [PERSON] також взяла на себе зобов`язання у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені. 15.11.2018 року настав термін платежу за договором, однак [PERSON] не виконала свої зобов`язання, а саме: не повернула отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатила проценти. Станом на 27.09.2021 року заборгованість становила: сума кредиту - 3000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом - 62854 грн. 14 коп., пеня - 1355 грн. 86 коп., індекс інфляції за весь період прострочення - 682 грн. 61 коп. та три проценти річних від простроченої суми - 2963 грн. 41 коп., а всього - 70856 грн. 02 коп. Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що вимога в частині стягнення заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. 00 коп. та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року в сумі 960 грн. 00 коп. є обґрунтованою. Разом з тим, вимога в частині стягнення відсотків за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року задоволенню не підлягає, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Також вказала, що стягнення підлягає індекс інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми, виходячи із заборгованості за тілом кредиту та відсотків в межах строку кредитування за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року. Суд, вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що ТОВ «Прості Займи» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29.08.2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «Прості Займи» є кредитування, що підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту (а.с. 5, 7-8). 31.10.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 181030-132111, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., строком на 16 днів до 15.11.2018 року, та зобов`язалась повернути кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. та сплатити проценти у розмірі 960 грн. 00 коп. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 31.10.2018 року. При виникненні заборгованості відповідач зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02%, на 30-й день 7,67 % (а.с. 10). Під час судового розгляду відповідач зазначила, що вона уклала вказаний правочин та отримала 3000 грн. 00 коп. на банківську картку. Відповідно до п. п. 4-6 заяви-анкети відповідач підтвердила, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, ні які інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто. Згідно наданого позивачем ТОВ «Прості Займи» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником [PERSON] отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. Відповідно до повідомлення № 736 від 28.09.2021 року, ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомила ТОВ «Прості Займи» на підставі укладеного між вказаними товариствами договору, було здійснено переказ грошових коштів на суму 3000 грн. 00 коп. на номер картки [NUMBER] , час запиту: 31.10.2018 року (а.с. 15), а відповідно до повідомлення № 736-1 від 28.09.2021 року ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомила ТОВ «Прості займи» на підставі укладеного між вказаними товариствами договору було отримано грошові кошти в сумі 1070 грн. 00 коп., час оплати: 16.11.2018, номер карти [NUMBER] (а.с. 31). Відповідно до розрахунку ТОВ «Прості Займи» заборгованість за кредитним договором № 181030-132111 від 31.10.2018 року станом на 27.09.2021 року складає 67210 грн. 00 коп., у тому числі: 3000 грн. 00 коп. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 62854 грн. 14 коп. заборгованість за відсотками; 1355 грн. 86 коп. пеня; 682 грн. 61 коп. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2963 грн. 41 коп. - 3% річних від простроченої суми (а.с. 32-58). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3000 грн. 00 коп. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року в сумі 960 грн. 00 коп. Таким чином, вимога позивача ТОВ «Прості Займи» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. 00 коп. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року в сумі 960 грн. 00 коп. є доведеною. Суд враховує позицію [PERSON] щодо отримання від позивача позики в сумі 3000 грн. 00 коп. на підставі кредитного договору № 181030-132111 від 31.10.2018 року. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Прості Займи» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року в сумі 61894 грн. 14 коп. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Згідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 181030-132111 від 31.10.2018 у ТОВ «Прості Займи», як фінансова установа, надало [PERSON] суму позики, яку вона зобов`язувалася повернути у повному обсязі до 15.11.2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «Прості Займи» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.11.2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем ТОВ «Прості Займи» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 62854 грн. 14 коп. включає період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Прості Займи» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, індекс інфляції за весь період прострочення в розмірі 682 грн. 61 коп. та 2963 грн. 41 коп. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданих ТОВ «Прості Займи» розрахунків збитків від інфляції та розрахунку 3 відсотків річних, за період з 31.10.2018 року по 27.09.2021 року нараховано збитки від інфляції в сумі 682 грн. 61 коп. за весь період прострочення та 3 відсотки річних в сумі 2963 грн. 41 коп. від простроченої суми. Суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «Прості Займи» було враховано розмір відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року в сумі 61894 грн. 14 коп. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000 грн. 00 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 в сумі 960 грн. 00 коп., розмір суми індексу інфляції за період прострочення (з урахуванням позовних вимог) становить 682 грн. 61 коп., а 3 % річних від простроченої суми - 340 грн. 13 коп. Умовами кредитного договору передбачено, що при виникненні заборгованості відповідач зобов`язався сплатити пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02%, на 30-й день 7,67%. З огляду на наведене вимога про стягнення з відповідача 1355 грн. 86 коп. пені підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що [PERSON] в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови кредитного договору та не повернула у визначені строки отримані в кредит кошти, а також не сплатила передбачені договором відсотки за користування кредитом, отже з [PERSON] підлягає стягненню 3000 грн. 00 коп. тіла кредиту; 960 грн. 00 коп. - відсотки за період користування кредитом, тобто з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року; 1355 грн. 86 коп. - пені за порушення зобов`язання; 682 грн. 61 коп. - індекс інфляції за весь період прострочення; 340 грн. 13 коп. - 3 % річних від простроченої суми, всього 6338 грн. 60 коп., в іншій частині вимог, позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріали справи свідчать, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви 2270 грн. 00 коп. Судовий збір визначається пропорційно розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 6338 грн. 60 коп., що складає 8,95 % від 70856 грн. 02 коп., відповідно сума судового збору становить 203 грн. 17 коп. (8,95 % від 2270 грн. 00 коп.). За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Прості Займи» підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 203 грн. 17 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial