Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

23 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він уклав в м. Шепетівка з АКІБ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 11402740000 від 10.10.2008 року, відповідно до умов якого отримав кредитні кошти у сумі 300 000 грн. В забезпечення виконання умов кредитного договору, банк уклав договір іпотеки № 16067 від 10.10.2008 року із ТОВ «Вудекіп», предметом якого були будівлі гаражів, складів загальною площею 797,2 кв.м., розташованих по [ADDRESS] та є власністю ТОВ «Вудекіп», та договір поруки з [PERSON] 01 лютого 2010 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області було винесено судовий наказ по справі № 2-н-30/2010 за заявою ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON] та поручителя [PERSON] боргу за кредитним договором № 11402740000 від 10.10.2008 року в сумі 364 204 грн. 98 коп., 9 299 грн. 06 коп. заборгованості по нарахованій пені, судового збору в сумі 850 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 374 384 грн. 04 коп. Ухвалою ІІІепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2021 року, справа № 688/372/21, було замінено сторону у виконавчому провадженні у справі № 2-н-30/2010 ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2021 року, справа № 688/1381/21, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката судового наказу № 2-н-30/2010 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що на виконанні у будь-якому відділенні державної виконавчої служби чи приватного виконавця відсутній судовий наказ № 2-н-30/2010. Отже, як стверджує позивач, основне зобов`язання за кредитом припинилось шляхом втрати кредитором права вимоги до боржника, відповідно боржник вважається таким, що немає зобов`язань. Своїм правом на стягнення сум визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач як кредитор не скористався. Відповідно, ніяких грошових зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал» у позивача не існує. \~ \~ \~ \~ Проте, 09.03.2021 року, у зв`язку з неналежним виконанням мною умов кредитного договору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», вчинив виконавчий напис за № 2950 на кредитному договорі, відповідно до якого пропонує стягнути із [PERSON] заборгованість що виникла за кредитним договором №11402740000 від 10 жовтня 2008 року загальною сумою 1 655 644,88 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 296 428,20 грн., простроченої заборгованості за відсотками та комісією - 1 359 216,68 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 1 500 грн. Про існування даного виконавчого напису позивач дізнався 17.09.2021 року, побачивши у власному мобільному додатку «Дія» наявність відкритих виконавчих проваджень, які накладені приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В., а саме, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66484888 від 11.08.2021 року. Використовуючи код доступу до виконавчого провадження в системі АСВП, він побачив копію виконавчого напису від 09.03.2021 року. Позивач [PERSON] вважає, що вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив наявність, розмір та безспірність заборгованості за кредитним договором, чим порушив норми закону «Про нотаріат», Порядку про вчинення нотаріальних дій, Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Крім того, про його вчинення боржника ніхто не повідомляв і не виставляв жодних вимог. Також, не враховано нотаріусом ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2021 року, справа № 688/1381/21, якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката судового наказу № 2- н-30/2010 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Не враховано наявний платіж для кредитора від реалізації іпотечного майна під час процедури банкрутства ТОВ «Вудекіп» (іпотекодавця) у справі № 11/5025/46/12. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 09 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2950 таким, що не підлягає до виконання та стягнути з відповідача понесенні судові витрати. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 01 жовтня 2021 року ухвалою суду було забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 2950 від 09.03.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 1\~655 644 грн. 88 коп. до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду цивільної справи № 686/22839/21 за [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадигу Володимира Васильовича. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2950, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 11402740000 від 10.10.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] в сумі 1\~657 144 грн. 88 коп., в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 296 428,20 грн., простроченої заборгованості за відсотками та комісією - 1 359 216,68 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 1 500 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. 11 серпня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66484888. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Личук Т.В. 09 березня 2021 року вчинив виконавчий напис № 2950 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі кредитного договору № 11402740000 від 10.10.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами в розмірі 1\~657 144 грн. 88 коп. Вказаний кредитний договір № 11402740000 від 10.10.2008 року, копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника [PERSON] , внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволено, то з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»\~згідно вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судові витрати: 908 грн. 00 коп. судового збору за подання позову та 454 грн. 00 коп. за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1\~362 грн. 00 коп. Разом з тим, позивачу з державного бюджету слід повернути зайво сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 681 грн. 00 коп. 454 грн. 00 коп. = 227 грн. 00 коп.

Outcome: approved