Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2015 року по 31.08.2021 року в сумі 73024,05 грн, 3 % річних в сумі 1814,38 грн, інфляційні витрати в сумі 3853,2 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються позивачем. У відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.11.2015 року по 31.08.2021 року в сумі 73024,05 грн, 3 % річних в сумі 1814,38 грн, інфляційні витрати в сумі 3853,2 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 12.10.2021 року провадження по вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась , надала до суду заяву , в якій просила розглядати справу за її відсутністю , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що матеріали справи містять розписку відповідача (а.с.35). Через канцелярію суду надала заяву про застосування встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності у три роки. Крім того, вважає неправомірним стягнення штрафних санкцій за виниклою заборгованістю у вигляді 3% річних та інфляційних витрат, посилаючись на Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ, якими на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. Заборгованість відповідача за вказані вище послуги за період з 01.11.2015 року по 31.08.2021 року в сумі 73024,05 грн, 3 % річних в сумі 1814,38 грн, інфляційні витрати в сумі 3853,2 грн. Оцінка суду Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача як споживача послуг позивача своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Законуу разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно зіст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок надання послуг, взаємовідносини, права та обов`язки сторін регламентуються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. У порушення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач в повному обсязі не виконувала зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг у строки, які встановлені договором. Статтею 11 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають, зокрема з правочинів (інших договорів) та актів законодавства. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем [PERSON] надано до суду заяву з проханням застосувати строки позовної давності у вирішенні цього спору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ч.ч. 1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Так, з урахуванням строку позовної давності, заборгованість яку має сплатити відповідач становить 44751,19 грн, яка виникла у період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року. Згідно наданої відомості за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року інфляційні витрати за час прострочення становлять 3853,2 грн та три відсотки річних від простроченої суми - 1814,38 грн, та фактично нараховані за період в межах строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зазначає, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних та інфляційних витрат має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Отже, доводи сторони відповідача про неправомірне стягнення 3 % річних та інфляційних витрат, з посиланням на Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ, якими на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, безпідставне. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 44751,19 грн, інфляційних витрат у розмірі 3853,02 грн та три відсотки річних від простроченої суми - 1814,38 грн, а всього 50418,59 грн. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідачів в сумі 1454,4 грн, виходячи з розрахунку: 50418,59 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2270 грн (сума сплаченого судового збору) / 78691,45 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial