Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 076,00 грн. та страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника у розмірі 150 228,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.10.2019 року в с. Глібівка Вишгородського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] керуючи автомобілем «КАМАЗ 55111» д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер. За фактом ДТП відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України, однак постановою від 26.06.2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ознак кримінального правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, а саме смерті [PERSON] , позивачу, як матері завдано шкоду, у зв`язку з чим виникло право на відшкодування за рахунок ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля «КАМАЗ 55111» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача. Крім того, [PERSON] не вживала досудового порядку врегулювання спору, а прийняла рішення про звернення до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника [PERSON] , оскільки на день смерті перебувала на його утриманні. 12.05.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18.10.2019 року. Згідно до довідки про причину смерті від 10.10.2019 року, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті: закрита травма грудей та живота, пошкодження внутрішніх органів. Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, проведеним досудовим розслідування встановлено, що 03.10.2019 року близько о 10 годині 50 хвилин поблизу будинку №33-А вул. Садова в с. Глібівка, Вишгородського району Київської області водій автомобіля «КАМАЗ 55111» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди. Крім того, відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2020 року, кримінальне провадження відомості про яке внесені до ЄРДС 03.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутності в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу від 07.11.1974 року, після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальний порядок та підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди визначені статтями 1166, 1167 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, що встановлено статтею 1168 ЦК України. Згідно вимог ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини 1 статті 1200 ЦК України, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч.2, 3 ст.1200 ЦК України). Правовідносини пов`язані із виплатою страховою компанією страхового відшкодування також врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до вимог п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed