Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 січня 2008 року вони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №26. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинено із серпня 2021 року. Відповідач змінив своє місце проживання та проживає окремо від своєї сім`ї з іншою жінкою. Сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим. На примирення з відповідачем позивач не згодна, оскільки між ними склалися стійкі неприязні стосунки. У зв`язку з наведеним, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Судовий розгляд справи призначено на 11 січня 2022 року. 11 січня 2022 року судове засідання відкладено на 16 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяви, в яких просили справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 січня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області(а.с.6). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області(а.с.7). Також судом встановлено, що сторони на даний момент шлюбно-сімейні відносини не підтримують та із серпня 2021 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалася, шлюб між сторонами носить формальний характер. Задовольняючи позов [PERSON] про розірвання шлюбу, суд враховує, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Примушування до збереження сім`ї є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. [PERSON] скористалася даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, їх шлюб носить суто формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У поданій до суду заяві позивач просить відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі поданих по справі доказів суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved