Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У січні 2022 року представник [PERSON] - адвокат Капустін В.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення справи. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2022 року повністю задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. У зв`язку з розглядом вказаної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 11 200 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.01.2022 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/5426/21 повністю задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу Nissan Qashqai, 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 244 600 грн., витрати на встановлення вартості автомобіля у розмірі 500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 446 грн. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки представником позивача подано заяву про надання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до закінчення справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2022 року у заяві за вх. № 1935 представником позивача до закінчення розгляду справи заявлено про подання протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення заяви про відшкодування судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника позивача - адвоката Капустіна В.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 21.01.2022 року, що вбачається з відмітки АТ «Укрпошта» на конверті, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 18.01.2022 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 261 від 18.05.2021 року, укладений між адвокатом Капустіним В.В. та [PERSON]; копія додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 261 від 18.05.2021 року, складеного 18.05.2021 року, з зазначення вартості послуг адвоката; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 261 від 18.05.2021 року на суму 6 000 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт від 21.01.2022 року згідно з договором № 261 від 18.05.2021 року; квитанція № 1 від 21.01.2022 року на суму 11 200 грн. В матеріалах справи також містяться: копія ордеру серії КС № 826299 від 30.08.2021 року про надання адвокатом Капустіним С.В. правової допомоги [PERSON] . Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої (правової) допомоги № 261 від 18.05.2021 року, [PERSON] та адвокат Капустін В.В. домовились про надання клієнту правової допомоги з питань представництва інтересів клієнта, захисту його прав та законних інтересів у всіх правовідносинах, що виникають з приводу поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 261 від 18.05.2021 року, складеного 18.05.2021 року із зазначення вартості послуг адвоката вбачається, що позивач та адвокат Капустін В.В. дійшли згоди, що вартість надання послуг адвоката буде визначатись з розрахунку за одну послугу (роботу). З вказаного акта приймання-передачі виконаних робіт та детального опису вбачається, що кількість послуг (виконаних робіт) переданих адвокатом клієнту та прийнятих клієнтом за період з 18.05.2021 року по 18.01.2022 року становить 6 послуг на суму 11 200 грн., здійснених в рамках захисту прав та законних інтересів позивача та полягають у консультації з вивченням документів, складанні позовної заяви, заяви про виклик свідків, участі в судових засіданнях, складанні письмового пояснення. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, подані представником позивача, є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Судом не встановлено підстав для зменшення понесених позивачем судових витрат. Враховуючи викладене, наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] понесених позивачем витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

Outcome: approved