Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Адвокат Янковський В.В., що діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, з подальшими уточненнями, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною 23 років за умови продовження навчання. В обґрунтування позову зазначив, що 07 вересня 2001 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох дітей: повнолітнього [PERSON] , [INFO] (ІІІ особа по справі) та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2014 року (справа № 621/3330/14-ц), з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.03.2021 року (справа № 621/2916/20) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 12 грудня 2019 року старшій дитині [PERSON] (ІІІ особа по справі) виповнилося 18 років, і відповідно до Довідки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», він навчається на ІІІ курсі денної форми навчання з 01.09.2019 року з терміном навчання до 30.06.2023 року. Оскільки з досягненням дитиною повноліття з відповідача припинено стягнення аліментів за рішенням суду від 26.12.2014 року, а добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач відмовляється, хоча має можливість таку допомогу надавати, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. (а.с.20-21) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.12.2021 року прийнято уточнену позовну заяву до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору. В додаткових поясненнях представник позивача наполягав на задоволенні позову та зазначив, що повнолітній син позивача та відповідача - ІІІ особа [PERSON] , навчаючись на денній формі навчання, має потребу у матеріальній допомозі, оскільки не має можливості самостійно себе утримувати. Крім того, він проходить військову підготовку за програмою офіцерів запасу за контрактною формою за кошти фізичних осіб строком до 31.08.2023 року. Вартість контракту складає 17600,00 грн. Позивачем частково сплачену суму контракту, що підтверджується фіскальними чеками, доданими до позову. Оскільки відповідач має високу заробітну плату, він має можливість надавати своєму синові відповідну матеріальну допомогу (а.с.29-30) Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, подавши до суду письмову заяву (відзив), в якому зазначив, що не заперечує проти свого обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Вказав, що на даний час продовжує сплачувати аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх доходів щомісячно, а також має на утриманні двох батьків-пенсіонерів, 1945 та 1952 року народження, які мають хронічні захворювання та також потребують його допомоги. Тому просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі, передбаченому ч.5 статті 183 Сімейного кодексу України. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі з урахуванням поданих заперечень проти позову. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши доводи учасників справи, письмові докази, надані сторонами, суд встановив наступне: [INFO] народився [PERSON] (ІІІ особа по справі), батьком якого є відповідач [PERSON] , а матір`ю - позивач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Зільківської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01 від 14.01.2002 року (а.с.3) Сторони мають також спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 28 від 03.03.2011 року (а.с.3, зв.бік) Згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2014 року по цивільній справі № 621/3330/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на повнолітню дитину. Таким чином, починаючи з 12 грудня 2019 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , за вище зазначеним рішенням стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03 березня 2021 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області у цивільній справі № 621/2916/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.7-8) Згідно Довідки НТУ «Харківський політехнічний інститут» № 66-04-320/564 від 15.11.2021 року, ІІІ особа [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання за бюджетом з терміном навчання до 30.06.2023 року (а.с.12) Крім того, згідно контракту № 103/21 від 08.04.2021 року громадянин [PERSON] , студент НТУ «ХПІ», проходить військову підготовку у військовому інституті танкових військ за рахунок коштів фізичних осіб. Загальна вартість підготовки складає 17600,00 гривень, оплата за яку здійснюється або щомісячно в сумі 1100,00 грн, або по семестрах, або щороку. Строк підготовки - до 31.08.2023 року (а.с.34) Вартість навчання частково сплачена ІІІ особою - [PERSON] , а також придбано набір військової форми, ноутбук для навчання, тощо, що підтверджується відповідними квитанціями та видатковою накладною від 26.11.2021 року (а.с.33,35) Відповідно до Довідки про доходи, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВГАЗ», відповідач [PERSON] займає посаду начальника служби, отримує щомісячну заробітну плату, з якої в тому числі в період з листопада 2020 по вересень 2021 року, вираховувалися аліменти на загальну суму 85892,36 грн (а.с.31-32) Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнаються та підтверджено належними й допустимими доказами ті обставини, що їх спільний повнолітній син [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Наявність у відповідача постійного доходу вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу, а тому зобов`язаний утримувати повнолітнього сина до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років. Однак, з урахуванням наявності у сторін спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, що має враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суду належить допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial