Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем укладений 30 липня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області під актовим записом №471. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 30 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2020 року. Спору про поділ майна вони не мають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, з матеріалів позовної заяви вбачається, що вона позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштою надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, розгляд справи просив провести за його відсутності. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони з 30 липня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області під актовим записом №471 (а.с.11). Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Позивач зареєстрована в [ADDRESS] , проживає в [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.19). На даний час спільне подружнє життя припинено, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved