Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 6 106,20 грн., інфляційні нарахування у розмірі 233,67 грн., 3% річних у розмірі 212,14 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 07.05.2019 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «Лобановського 6-Г». Зазначає, що у зв`язку з не сплатою комунальних послуг, станом на 20.10.2020 р. відповідач має заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.12.2018 р. по 07.05.2019 р. на суму 6 106,20 грн. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 16.12.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 19.02.2021 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.02.2021 у справі було відкрите провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01.06.2021 відповідачем було подано до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із добровільною сплатою відповідачем заборгованості у розмірі 5 941,00 грн. 02.06.2021 відповідачем було подано до суду заяву про доручення до матеріалів справи копії квитанції про сплату 50 % судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2022 провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості - закрити в частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5 941,00 грн. Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності всі докази які були наданні, суд встановив. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходився на балансі та експлуатувався ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується витягом № 3 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 та актом приймання-передачі від 01.10.2012 на баланс обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] з балансу ПАТ ХК «Київміськбуд» на баланс ТОВ «Перший український експертний центр» (а.с. 11-16). Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 142-143). Згідно із розрахунком заборгованості від 20.10.2020, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги становить 6 106,20 грн. за період з 01.12.2018 по 07.05.2019. При цьому, 28.05.2021 відповідачем сплачено на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 5 941,00 грн. в рахунок погашення заборгованості та провадження у справі в частині цих вимог було закрито ухвалою суду від 09.02.2022. Таким чином предметом розгляду у даній справі є інші вимоги позивача, а саме стягнення із відповідача решти заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 165,20 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 233,67 грн., 3% річних у розмірі 212,14 грн. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що станом на 09.02.2020 заборгованість відповідача перед позивачем складає 165,20 грн. з урахуванням погашення заборгованості відповідачем в процесі розгляду даної справи. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 165,20 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України, яка за розрахунком позивача складає 212,14 грн. нараховані стоном на день звернення позивача із позовною заявою, оскільки часткове погашення заборгованості відповідачем відбулося уже після відкриття провадження у справі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції за весь час прострочення, в порядку ст. 625 ЦК України, яка за розрахунком позивача складає 233,67 грн. З урахуванням наведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається із наданої відповідачем копії квитанції, останньою сплачено на користь позивача частину судового збору у розмірі 1 051,00 грн. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача решта суми судового збору 1 051,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved