Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ "Кредитні ініціативи"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 лютого 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк"), правонаступником якого є акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк"), укладено кредитний договір № 500456693, відповідно до умов якого банком надано [PERSON] кредит у сумі 49714,48 грн на строк з 10 лютого 2014 року до 11 лютого 2019 року. У подальшому право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 10 лютого 2014 року № 500456693 було відступлено ТОВ "Кредитні ініціативи". У зв`язку з простроченням позичальником [PERSON] термінів сплати кредиту ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., яка 31 липня 2018 року вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3775, яким запропонувала стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 10 лютого 2014 року № 500456693 за період з 10 лютого 2014 року до 31 травня 2018 року у сумі 70960,78 грн. Позивач стверджувала, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема нотаріусу не було надано разом з заявою для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким провадитися стягнення заборгованості; відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3775. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Треті особи пояснення щодо позову [PERSON] до суду не подали. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, відповідач про причин неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року ПАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", укладено кредитний договір № 500456693, за умовами якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 49714,48 грн на строк з 10 лютого 2014 року до 11 лютого 2019 року. Процента ставка за користування кредитом - 11,99 % річних. Судом з`ясовано, що на підставі договору факторингу від 21 червня 2016 року № 1 року право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 10 лютого 2014 року № 500456693 було відступлено на користь ТОВ "Кредитні ініціативи". Позичальник [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за кредитним договором від 10 лютого 2014 року № 500456693 зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним. З огляду на прострочення позичальником [PERSON] термінів сплати кредиту та процентів за користування ним, ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. з заявою про вчинення виконавчого напису. 31 липня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3775, яким запропонувала стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 10 лютого 2014 року № 500456693 за період з 10 лютого 2014 року до 31 травня 2018 року у сумі 70960,78 грн, у тому числі тіло кредиту у сумі 47869,47 грн, проценти за користування кредитом у сумі 23091,31 грн (а. с. 58). Вирішуючи питання щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса від 31 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3775, суд виходить з такого. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 липня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки серед документів, наданих ТОВ "Кредитні ініціативи" приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису від 31 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3775, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду - у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17). Позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн за пред`явлення позову та у сумі 454,00 грн - за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн за пред`явлення позову та у сумі 454,00 грн - за подання заяви про забезпечення позову. Отже, суд стягує з ТОВ "Кредитні ініціативи" на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1362,00 грн (908,00 грн + 454,00 грн = 1362,00 грн).

Outcome: approved