Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

17 січня 2022 року представник позивача - адвокат Чумарний А.І. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: постановити рішення про визначення [PERSON] , [INFO] , додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , який відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначає, [INFO] в м. Москва Російської Федерації помер батько позивача, [PERSON] . На час смерті [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,91 га., кадастровий номер 5320884900:00:006:0595, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області відповідно до Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, серія та номер: ВТМ431798 виданого Гребінківською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 04.12.2013 року. Вказує, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] залишилася позивач, [PERSON] , яка проживає за межами України. Крім того, враховуючи карантинні обмеження введені на території РФ і України внаслідок Коронавірусної хвороби (COVID-19) та зовнішньополітичні відносини, що склалися між Україною та Російською Федерацією, вона не мала об`єктивної можливості вчасно звернутися до нотаріусів України із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Втім, у кінці минулого року, після вирішення ряду складних організаційних питань позивач все ж таки подала відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріуса через свого представника. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, роз`яснено право на звернення до суду, щодо вирішення питання про продовження строку, необхідного для прийняття спадщини. Вважає, що причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса із вказаною вище заявою є велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, обмеження введені на територіях РФ і України внаслідок Коронавірусної хвороби (COVID-19) та несприятливі зовнішньополітичні відносини, які склалися між вищевказаними державами, що у свою чергу, можна віднести до причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, на вчинення таких дій. Внаслідок обставин, що склалися, з метою захисту своїх майнових прав та охоронюваних законом інтересів, я позивач вимушений звернутися до Гребінківського районного суду Полтавської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 02.02.2022 на 11 год. 00 хв. року з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з Гребінківської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] (помер [INFO] ) (а.с.22-24). 02.02.2022 року позивач та її представник - адвокат Чумарний А.І. у судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представник позивача через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду (а.с.31). Представник відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість надійшла заява про розгляд справи без присутності представника, при прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с.29). Крім того, на виконання ухвали по витребування доказів, з Гребінківської державної нотаріальної контори надійшла інформація про відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.28). Ухвалою суду від 02.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 14.02.2022 року на 09 год. 00 хв. (а.с.35,33). В судове засідання 14.02.2022 року позивач та її представник - адвокат Чумарний А.І. не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представник позивача через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.34). Представник відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість надійшла заява про розгляд справи без присутності представника, при прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с.29). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачі послалися як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим (97750080) ЗАГС Москви №80 багатофункціональний центр надання державних послуг району від 19.11.2021року, актовий запис № 170209775008003350003 (а.с.16). Померлий [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено наступними документами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.1986 року, [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №633, виданим Бабушкінським районним відділом ЗАГС м. Москва, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 14). - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.11.2005 року, актовий запис №2958, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виданим Медвєдковським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.14 зворот). - свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.12.2017 року, виданим Медвєдковським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Російської Федераціїї, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , від 07.04.2006 року (а.с.08-13). На час смерті [PERSON] мав у власності: - земельну ділянку площею 4,91 га (після уточнення 3,8653 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку серія та номер ВТМ431798, виданий 04.12.2013 року, видавник: Гребінківська державна нотаріальна контора нотаріус Іщенко Г.К., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 13954913, від 04.12.2013 року (а.с.17,18). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2021 року, яка видана, в.о. завідувача Гребінківської ДНК вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] - [PERSON] не заводилася. Заяви про прийняття спадщини, або про відмову від спадщини не подавалися, тому про коло спадкоємців не відомо. Заява про прийняття спадщини, від [PERSON] про прийняття спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON] до Гребінківської державної нотаріальної контори не надходили. Так, як [PERSON] , вчасно не подала заяви про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] - відмовлено (а.с.19). На виконання ухвали по витребування доказів, з Гребінківської державної нотаріальної контори надійшла інформація про відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.28). Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява №10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті ст. 1261 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У позовній заяві позивач зазначає, що вона проживає за межами України. Крім того, враховуючи карантинні обмеження введені на території Російської Федерації і України внаслідок Коронавірусної хвороби (COVID-19) та зовнішньополітичні відносини, що склалися між Україною та Російською Федерацією, вона не мала об`єктивної можливості вчасно звернутися до нотаріусів України із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що є поважною причиною пропуску шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, адже у спадкоємця склалися обставини, що унеможливлювали своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved