Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

24.12.2021 року з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 30 серпня 2002 року Відділом РАГС Київського районного управління юстиції у м.Одесі, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 24.12.2021 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До матеріалів справи з боку позивача надано заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати, спору щодо місця мешкання спільного сина не має. Також, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю, Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №742, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.08.2002 року ( а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Про наявність майнового спору та спору щодо проживання дитини в позові не йдеться. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приймає до уваги, що сторони дійшли згоди щодо визначення місця мешкання їх спільного сина. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved