Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх - [PERSON] , [PERSON] третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] , належить йому на праві власності. В квартирі значяться зареєстрованими відповідачі - [PERSON] , який є його зятем; [PERSON] , яка є його донькою та їхні неповнолітні діти - [PERSON] , [PERSON] . Розпочинаючи з грудня 2013 року відповідачі та їхні неповнолітні діти не проживає в квартирі, постійно проживають в Російській Федерації. Ніяких перешкод у проживанні відповідачами у квартирі ним та членами його сім`ї не чиниться. Він не може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, що є порушенням його права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи відсутність заяв відповідачів із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 287462215 від 30.11.2021 року; довідкою ДОКП «Марганецьке БТІ», згідно якої, станом на 31.12.2012 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 409, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори належить на праві приватної власності 1/1 частка квартири [ADDRESS] /а.с. 5,8/. Згідно акту від 23 грудня 2021 року, складено в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого головою квартального комітету № 34 Марганецької міської ради, відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають з грудня 2013 року /а.с. 7/. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями сектору реєстрації та обліку громадян відділу «Центр надання адміністративних послуг» Марганецької міської ради Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.11.2013 року по теперішній час. Враховуючи те, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] постійно проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її вихованні, то їхня реєстрація повинна бути за місцем її проживання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мали можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач або члени його сім`ї не чинили, майно та речі відповідачів в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником квартири та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved