Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

14 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Летичівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про витребування майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду №0704/015Л на отримання кредитної лінії певними траншами на суму 10 000 дол. США. 17 квітня 2007 року було укладено договір про видачу траншу №0704/015Л/01 відповідно до якого позивачу видавався транш кредиту в сумі 5000 дол.США. 26 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про видачу траншу №0704/015Л/02, відповідно до якого йому видавалась сума траншу кредиту в сумі 10 000 дол. США. 26 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитивний договір №0711/031Л відповідно до якого видавався кредит в сумі 5000 дол.США. 26 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем на виконання вказаного кредитного договору від 26.11.2007 року №0711/031J1 було укладено договір застави майна №0711/031JI від 26.11.2007 року. Відповідно до умов вказаного договору позивач передав в заставу перед ПАТ КБ «Приват Банк» майно визначене в п.6 цього договору. Відповідно до п.6 вказаного договору в заставу крім іншого було передано майно: №. 5 комп`ютер вінчестер 40Gb, CD-ROM-52.X Samsung, процесор Intel Celeron 1000 Mh, 03Y-DDR-256, відео G-force2-32 mb, Modem G-V cint 5, монітор вартістю 264 дол. США, №. 8 пилка ручна модель 358, cp№97274D301351 1997 р.в. вартістю 88 дол.США, №. 9 верстат точильний VERTO 51G400. 2006 р. вартістю 23,12 дол.США. Крім цього також було укладено договір іпотеки для виконання вище виконаних зобов`язань. У зв`язку з тим, що виконати свої кредитні зобов`язання позивач вчасно не встиг ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду за стягненням заборгованості і позов було задоволено. Виконавче провадження перебувало на виконанні у відділі ДВС Летичівського районного управління юстиції. 26.05.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження здійснив опис й арешт майна. Згідно акту від 26.05.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції при виконанні зведеного виконавчого провадження від 20.05.2011 року щодо виконання виконавчого листа №2-365 від 09.12.2009 року та виконавчого листа №2-233 від 24.12.2011 року виданих Летичівським районним судом Хмельницької області було проведено опис майна. Згідно вказаного акту було здійснено опис та вилучення майна, де крім іншого майна було описано майно: №. 5 комп`ютер вінчестер 40Gb, CD-ROM-52x Samsung, процесор Intel Celeron 1000 Mh, 03Y-DDR-256, відео G-force2-32 mb, Modem G-V cint 5, монітор вартістю 264 дол.США, №. 8 пилка ручна модель 358, cp№97274D301351 _1997 р.в. вартістю 88 дол.США, №. 9 верстат точильний VERTO 51G400. 2006р. вартістю 23,12дол.США. Згідно вказаного акту майно за номерами 5, 8, 9 прийняв на зберігання представник стягувана АТ КБ «Приват Банк» Кухар Олександр Ігорович. В січні 2018 року всі кредитні зобов`язання за вказаними вище кредитними договорами позивач виконав в повному обсязі. Згідно довідки від 09.01.2018 року №5T57C28FTN3RLSSG кредити погашено повністю. Однак, прийняте на зберігання майно згідно акту опису та арешту від 26.05.2011 року в рахунок погашення кредитних зобов`язань реалізовано не було і в рахунок погашення заборгованості враховано не було. У зв`язку з цим позивач заявою від 28 квітня 2016 року звернувся до відповідача щодо повернення майна згідно переліку за номерами 5, 8, 9, що було отримано представником АТ КБ «Приват Банк». Однак, відповідач АТ КБ «Приват Банк» не задоволив заяву. Відповідач Летичівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відповіді щодо вилученого майна також не надав. 18 березня 2019 ухвалою Летичівського районного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 06 грудня 2021 року ухвалою Летичівського районного суду було залучено в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] у зв`язку із письмовим клопотанням представника відповідача. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач взяв кредит у ПАТ КБ «Приватбанк», який вчасно не був погашений. Тому представник відповідача звернувся до суду про стягнення заборгованості. В подальшому у позивача було вилучено майно № 5, 8, 9. Внаслідок реструктуризації боргу позивач повністю оплатив заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк». Вилучене майно не було продане та не було зараховане на рахунок оплати заборгованості. Відповідач не визнає позову, хоч і в матеріалах справи міститься підпис представника АТ КБ «Приватбанк» Кухара О. В. Діланян А. А. просить задовольнити позов, з підстав наведених у ньому. Представники відповідача АТ КБ «Приватбанк» Українець О. П. та [PERSON] позовні вимоги не визнають. Представник Летичівського відділу ДВС Ковальчук Ю. Ю. пояснив, що вилучене у позивача майно не було реалізоване, виконавче провадження було закрите у зв`язку із заявою стягувача у грудні 2014 року, щодо задоволення позову покладається на думку суду. Свідок [PERSON] пояснила, що до неї зателефонували працівники банку дізнатися її місцезнаходження. В подальшому вони приїхали до неї додому та один з працівників забрав з будинку комп`ютер, а інший працівник забрав ручну пилку та станок з гаража. Працівники залишили їй розписку. Наразі вилучене майно їм не було повернуто. Свідок [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] подав письмові пояснення від 18.02.2022 року, відповідно до яких останній працював у відділені АТ КБ «Приватбанк» і як представник стягувача здійснив опис майна по неоплачених кредитах. Після опису майно, яке передавалося на зберігання, відправлялося на склад банку. У банку він не працює з 2012 року. Наразі йому не відомо, де знаходиться вилучене майно позивача. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №0711/031Л. 17 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитну угоду №0704/015Л, договір про видачу траншу №0704/015Л/01 та договір іпотеки. 26 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та [PERSON] (позичальник) був укладений договір про видачу траншу №0704/015Л/02. 26 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (заставодержатель) та [PERSON] (заставодавець) був укладений договір застави майна №0711/031Л. Відповідно до Довідки, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» 09 січня 2018 року, [PERSON] , станом на 09.01.2018 року заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має. Відповідно до повідомлення Летичівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 10673 від 30.06.2020 року, 11.12.2014 року виконавчі провадження по виконанню виконавчого листа №2-233 від 06.01.2020 року Летичівського райсуду про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 4384,34 доларів США на користь ПАТ КБ «Приватбанк», виконавчого листа №2-365 від 09.12.2009 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» закінчено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином,\~у межах\~розгляду справи\~було встановлено,\~що [PERSON] виконав всі умови кредитних договорів Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами статей\~317,\~319 ЦК України\~саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі N 128/2526/16-ц\~зазначив, що розглядаючи спори щодо витребування майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Відповідно до\~ч.\~1,2\~ст.\~1212\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи вищевикладене, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» не має, майно не було реалізовано в рахунок кредитних зобов`язань і не було враховано в рахунок погашення заборгованості, не було повернуто позивачу у зв`язку із погашенням кредиту та закриттям виконавчого провадження, тому підстав для утримання належного [PERSON] майна не має. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні до суду. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позову у сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією від 12 березня 2019 року. Проте позивач не надав доказів, які б підтверджували решту судових витрат, зокрема, витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу. Так, у\~справі № 922/2604/20, Верховний Суд вказує, що\~відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial