Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У зв`язку з тим, що 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18623, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет", яке є правонаступником всіх прав і обов`язків ТОВ "Фінансова компанія управління активами", яке є правонаступником всіх прав і обов`язків ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", яке є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ "Комерційний індустріальний банк", яке в свою чергу є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ "Райффайзен Банк Аваль", заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] за період з 26.11.2017 року по 09.10.2020 року включно в сумі 6091,60 грн. - заборгованості за кредитним договором, 95,99 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 грн., що становить загальну суму 6237,59 грн., вважаючи, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, розпочато виконавче провадження з його виконання, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від його представника, адвоката Омельчука Д.В., до суду надійшла заява, в якій він просить слухати справу у відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задоволити. Представник відповідача ТОВ "Фінпром Маркет" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від директора ТОВ "Фінпром Маркет" до суду надійшли заяви, в яких він просить слухати справу у відсутності представника відповідача, позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнав і не заперечив проти його задоволення, просив стягнути з ТОВ "Фінпром Маркет" на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 50% сплаченого ним при подачі позову до суду судового збору, вимоги про стягнення понесених витрат на правову допомогу не визнав і просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 10000 грн. до 1907,00 грн. Крім того, від директора ТОВ "Фінпром Маркет" до суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, яке ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.02.2022 року залишено без задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від представника відділу Новак В. до суду надійшли письмові пояснення з приводу вчинених в межах виконавчого провадження виконавчих дій, а також зазначено, що станом на 22.12.2021 року залишок нестягнутої суми у виконавчому провадженні становить 3474,99 грн., з яких заборгованість на користь стягувача ТОВ "Фінпром Маркет" - 3159,08 грн., а також 315,91 грн. нестягнутої суми виконавчого збору. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18623, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет", заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] за період з 26.11.2017 року по 09.10.2020 року включно в сумі 6091,60 грн. - заборгованості за кредитним договором, 95,99 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 грн., що становить загальну суму 6237,59 грн. Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що вказане право вимоги належить ТОВ "Фінпром Маркет", якому ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 011020-ВП від 01.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 20/01/20-4/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу АТ "Комерційний індустріальний банк" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017 року, якому в свою чергу АТ "Райффайзен Банк Аваль" на підставі Договору факторингу відступлено право вимоги за Кредитним договором № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, укладеного між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 18 жовтня 2021 року державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кравчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67140025. Згідно зі ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і сума заборгованості стягнута з позивача поза межами строку позовної давності. Зокрема, як вбачається з копії кредитного договору № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, АТ "Райффайзен Банк Аваль" відкрив позичальнику [PERSON] відновлювальну кредитну лінію до карткового рахунку № [NUMBER] , розмір кредитної лінії (ліміт кредитування) становить 2000 грн., кредитна лінія відкривається на строк 24 місяці з 20.09.2006 року по 19.09.2008 року. Згідно додаткової угоди від 15.01.2013 року до кредитного договору № 014/53- 05/53804 від 20.09.2006 року змінено умови банківського обслуговування клієнта (копія додаткової угоди додається). Зокрема встановлено, що: розмір поточного ліміту Кредиту на дату початку кредитування складає 2500 грн., в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору; строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 15.01.2013 року (дата початку кредитування) та закінчується 15.01.2017 року (дата закінчення строку користування кредитом). Виходячи з наведеного, зобов`язання позичальника [PERSON] повернути кредитні кошти за договором № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року настали 19.09.2008 року по закінченню строку дії виданої картки. Факт отримання відповідачем нової картки 26250622/0367278701 через 5 років, а саме 15.01.2013 року не свідчить про перевипуск картки та автоматичну пролонгацію укладеного між сторонами кредитного договору № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, на який йде посилання в оспорюваному виконавчому написі, оскільки картка за № [NUMBER] з терміном дії до 15.01.2017 року видана через 5 років після закінчення строку картки № [NUMBER] , тобто через 5 років після закінчення строку дії кредитного договору № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року на підставі якого ТОВ "Фінпром Маркет" стягує кошти з [PERSON] . Тобто сума до стягнення, нарахована ТОВ "Фінпром Маркет" поза строком дії першої картки, не охоплюється положеннями укладеного між сторонами кредитного договору № 014/53-05/53804 від 20.09.2006 року, а отже не може бути стягнута з позивача як кредитні зобов`язання саме за цим договором. Окрім цього, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 26.11.2017 року по 09.10.2020 року заборгованість в сумі 95,99 грн. за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, однак, як вбачається з додатку № 2 до додаткової угоди до кредитного договору, строк дії кредитного договору закінчися 15.01.2017 року, а після закінчення строку дії кредитного договору відсотки не нараховуються. Окрім цього, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" не будучи банківською установою не може надавати послуги з відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком, тим більше строк дії якого закінчився. Однак, у виконавчому написі йде посилання про заборгованість позивача за період з 26.11.2017 року по 09.10.2020 року, тобто поза строками дії кредитного договору як за основним боргом, так і за відсотками, які не нараховуються на суму боргу після закінчення дії строку кредитного договору. Вищенаведене свідчить про те, що сума, яка була стягнута оспорюваним виконавчим написом не є безспірною, що виключає можливість стягнення боргу за виконавчим написом нотаріуса. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС Верховного Суду від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "Фінпром Маркет" зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Фінпром Маркет" на користь [PERSON] 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 454,00 грн., а інші 50 % суми сплаченого судового збору в сумі 454,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету. В ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно вимог ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача, адвокатом Омельчуком Д.В. не надано ні копії договору про надання правничої допомоги, ні акту прийняття-передачі виконаних робіт, ні жодних платіжних документів, які б свідчили про оплату послуг по наданню правової допомоги. На підтвердження повноважень адвоката, до матеріалів справи долучено лише ордер про надання правової допомоги. Також в матеріалах справи наявні копії адвокатського запиту та клопотань, що свідчить про те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалася. Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, яка не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено без участі сторін, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., а не в сумі 10000 грн., як того просив позивач у позовній заяві. На думку суду, такий розмір витрат на правову допомогу буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: approved