Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Підгірний Олексій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на телефон через додаток "ДІЯ" їй надійшло повідомлення, що ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Підгірного Олексія Сергійовича з заявою про примусове виконання виконавчого напису №140183, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з неї суми у розмірі 17 600,00 грн. 15.12.2021 року у відношенні неї приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника на підставі виконавчого напису №140183. Позивач вказала, що у зв"язку з даним виконавчим провадженням її рахунки були арештовані, що унеможливлює використання банківських карток та соціальних коштів. [PERSON] зазначила, що їй нічого невідомо про існування заборгованості та про виконавчий напис. Позивач вказала, що спірний виконавчий напис є незаконним, оскільки у неї немає заборгованості перед ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», жодної вимоги від відповідача вона не отримувала, договір нею не укладався ні з відповідачем, ні з ГОВ "ФК ФОРТ", від якого відповідач отримав право вимоги, за адресою реєстрації, яка зазначена в постанові приватного виконавця, вона ніколи не мешкала, повідомлень про відступлення права вимоги їй не надходило, приватний нотаріус на даний час не здійснює нотаріальної діяльності. Позивач наполягала на тому, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій було відмовлено. [PERSON] подала повторно заяву про забезпечення позову, яку було задоволено та зупинено стягнення за спірним вивиконавчим написом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті, відзив відповідачем надано не було, пояснень від третіх осіб не надходило. Витребувані, відповідно до ухвали суду, документи, так і не були надані. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд здійснюється в заочному порядку. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №140183 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», якому ГОВ "ФК ФОРГ" на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №05-31-03/21 від 21.03.2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №18871 від 22.03.2020 року, укладеного між ГОВ "ФК ФОРТ" та [PERSON] загальною сумою 17 600, 00 грн. 15.12.2021 року у відношенні [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника на підставі виконавчого напису №140183, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», якому ГОВ "ФК ФОРГ" на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №05-31-03/21 від 21.03.2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №18871 від 22.03.2020 року, укладеного між ГОВ "ФК ФОРТ" та [PERSON] загальною сумою 17 600, 00 грн. Як вбачається з постанови державного виконавця, назва фінансової установи, яка відступила право вимоги відповідачу, відрізняється від назви установи, з якою [PERSON] укладала договір. Факт укладення договору з ГОВ "ФК ФОРТ" чи ГОВ "ФК "ФОРГ" ні чим не підтверджено, нотаріально засвідченого договору не надано, договору відступлення права вимоги також до суду не надходило, як і доказів направлення вимоги позивачу до звернення до нотаріуса. У зв"язку з вище вказаним виконавчим провадженням рахунки [PERSON] були арештовані, що унеможливлює використання банківських карток та соціальних коштів. [PERSON] в позові зазначила, що їй нічого невідомо про існування заборгованості та про виконавчий напис. Також посилалась на те, що спірний виконавчий напис є незаконним, оскільки у неї немає заборгованості перед ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», жодної вимоги від відповідача вона не отримувала, договір нею не укладався ні з відповідачем, ні з ГОВ "ФК ФОРТ", від якого відповідач отримав право вимоги, за адресою реєстрації, яка зазначена в постанові приватного виконавця, вона ніколи не мешкала, повідомлень про відступлення права вимоги їй не надходило, приватний нотаріус на даний час не здійснює нотаріальної діяльності. Відомості зазначені у позові спростовано не було, документів на підтвердження іншого не надходило. У зв"язку з тим, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та не є безспірним,позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику та ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» шляхом надіслання перед початком процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відзиву відповідачем надано не було, пояснень від третіх осіб не надходило, документів, які витребовував суду також надано не було відповідачем та нотаріусом, доказів наявності у позивача безспірної заборгованості та наявності укладеного нотаріально посвідченого договору, а також інших документів на підтвердження безспірності виконавчого напису відповідачем не надано, а тому суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908, 00 грн. Обраний захід забезпечення продовжує діяти у відповідності до положень статті 158 ЦПК України.

Outcome: approved