Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

09.11.2021 року [PERSON] до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява, в якій вона просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 11 300,00 грн., зареєстрований в реєстрі за № 107338. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.12.2018 року між ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 5401/1995, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у розмірі 2 500,00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1.73% за добу, що дорівнює 632,67 річних, 1 300,00 грн. та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за його користування, строк дії договору до 03.01.2019 року. Про наявність та суму заборгованості, яка виникла по договору про надання фінансового кредиту № 5401/1995 від 04.12.2018 року, укладеному з ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» позивач дізналася, отримавши від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2021 року (ВП 67118595) з примусового виконання виконавчого напису № 107338 від 15.07.2021 року виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 11 300,00 грн. та копію виконавчого напису № 107338 від 15.07.2021 року. В рамках виконавчого провадження винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату від 26.10.2012 року ВП № 67118595. З вищезазначених документів, отриманих від приватного виконавця, позивач також дізналась, що правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2 від 12.03.2021 року ТОВ «ФК ЕЙС», правонаступником усіх прав та обов`язків останнього, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/21ФГ від 16.06.2021 року є ТОВ «ФВЙНА ГОТІВКА». Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «ГЛОБАЛ КАПІТАЛ» щодо уступки права вимоги на користь ТОВ «ФК ЕЙС» та в подальшому на користь ТОВ «ФІЙНА ГОТІВКА» позивач не отримувала. Крім того, будь-яких заяв, листів чи повідомлень не отримувала позивач і від приватного виконавця Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. Позивач вважає, що сума заборгованості за кредитним договором у виконавчому написі № 107338 від 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. є спірною, а вимоги ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» є безпідставними та незаконними враховуючи наступне. Так, у виконавчому написі приватного нотаріуса Грисюк О.В. зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором № 5401/1995 від 04.12.2018 року за період з 16.06.2021 року по 02.07.2021 року у розмірі 11 300,00 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 500,00 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 800,00 грн.; - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; - строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 5401/1995 від 04.12.2018 року кредит позивачу був наданий на період з 04.12.2018 року по 03.01.2019 року, тоді як у виконавчому написі зазначено, що заборгованість виникла з 16.06.2021 року по 02.07.2021 року, що не відповідає та суперечить умовам кредитного договору та не може свідчити про безспірність заборгованості. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово, без врахування думки та позиції позивачки та він не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовлено працівниками ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових коштів відповідача до позивача. До того ж, даний розрахунок не було узгоджено з позивачем. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідачем пропущена строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Таким чином, виконавчий напис № 107338 від 15.07.2021 року приватного нотаріусу Бучаснького районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 11 300,00 грн. здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення не була безспірною і при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позивач просить визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.11.2021 року, задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 67118595, яке перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., відкритого на підставі виконавчого напису № 107338 вчиненого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 11 300,00 грн. Ухвалою суду від 19.11.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Грисюк О.В. копію матеріалів нотаріальної справи, що містить виконавчий напис № 107338 від 15.07.2021 року та документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 107338 від 15.07.2021 року. Станом на час розгляду справи, від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. витребувані відповідно до ухвали суду від 19.11.2021 року письмові докази не надійшли. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Власова І.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Крім того, зазначила, що не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Представник відповідача ТОВ «Файна готівка» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи вчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Письмові пояснення щодо позову не надавали. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як передбачено ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. знаходиться виконавчий напис № 107338 від 15.07.2021, який виданий приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» заборгованості в розмірі 11 300,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.10.2021 року, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Файна готівка», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Тобто, всі зазначені вище підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості в розмірі 11 300,00 грн., яка стала підставою для вчинення виконавчого напису. При цьому, в ході розгляду справи ані відповідачем, ані третіми особами не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості, а саме: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи був повідомлений боржник про наявність боргу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Взявши до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду беззаперечних доказів, які б свідчили, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, існувала заборгованість та нотаріусом виконані всі вимоги закону при його вчиненні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS vs. UKRAINE, № 4909/04,§ 58, ЄСПЛ, від 10.01.2010 року). Враховуючи викладене, а також взявши до уваги те, що нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, та доказів зворотного матеріали справи не містять, відповідно оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням наведених вище положень закону, а тому, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, усі судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 362,00 грн.

Outcome: approved