Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У липні 2021 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 78039 гривень 21 копійок, оскільки 23 серпня 2018 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Таскомбанк» укладено заяву-договір № 206/5112243-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб , у зв`язку з чим отримав кредитний ліміт у розмірі 50000 гривень 00 копійок , зі сплатою процентів у розмірі 39,6 % з 27 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року , 43,2 % з 1 лютого 2019 року, строк користування кредитом на 12 місяців. Відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав. Тому просить позовну заяву задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав: Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2018 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Таскомбанк» укладено заяву-договір № 206/5112243-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб , у зв`язку з чим отримав кредитний ліміт у розмірі 50000 гривень 00 копійок , зі сплатою процентів у розмірі 39,6 % з 27 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року , 43,2 % з 1 лютого 2019 року, строк користування кредитом на 12 місяців. Відповідач свої зобов`язання не виконав. У зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у 78039 гривень 21 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (у тому числі прострочена) 49486 гривень 56 копійок, заборгованості за процентами (у тому числі прострочена) 28552 гривень 65 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19-20) . Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов`язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розподілі судових витрат суд враховує, що позовну задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved