Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У спірній квартирі також зареєстрований син позивача, відповідач у справі [PERSON] , який з 2005 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує, у квартирі відсутні його особисті речі. У зв`язку із чим просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. \~\~\~\~\~\~\~ У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 009074 від 02.07.1999 року, [PERSON] надана у користування квартира [ADDRESS] . До складу його сім`ї входить син [PERSON] , 1984 року народження. Як вбачається з інформації, наданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 04.11.2021 року, за адресою: [ADDRESS] з 21.03.2000 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Стаття 71 Житлового Кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] з 2005 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує. У квартирі проживає позивач. Отже, судом встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи й поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , що відповідач [PERSON] з 2005 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , тобто понад шістнадцять років без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved