Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

09.02.2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з даним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь банку суму кредитної заборгованості у розмірі 13385 гривень 05 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень (а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 21 вересня 2012 року було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] . 21 червня 2013 року було укладено Додатковий договір №1 до вказаного договору, відповідно до яких банк встановив кредитний ліміт 12000 гривень з фіксованою процентною ставкою - 24% річних, що сплачуються щомісячно та встановленою щомісячною платою за платіжною карткою за обслуговування невикористаної частини кредиту 0,50%, яка у разі відсутності на рахунках клієнта власних коштів списується за рахунок кредиту. Зазначає, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, проте, починаючи з травня 2020 року відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому Договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 11 грудня 2020 року становить 13385 гривень 05 копійок, що складається: 11977 гривень 25 копійок - загальна сума основної заборгованості, 1373 гривні 34 копійки - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків та/або комісійної винагороди за користування кредитом, 14 гривень - комісія, 14 гривень 73 копійки - 3% річних на суму простроченого кредиту, 5 гривень 73 копійки - 3% річних на суму нарахованих і несплачених процентів. Ухвалою судді від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 36). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, направили о суду клопотання розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, 21 вересня 2012 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] , а також в подальшому 21 червня 2013 року підписано Додатковий договір №1 до Договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] , що підтверджується долученими до позовної заяви письмовими доказами (а.с.5-10). При цьому суд враховує пояснення позивача щодо допущеної описки у даті укладенні Додаткового договору (помилково зазначено 2032 рік), які відповідачем не оспорюються. За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Як встановлено зі змісту вищезазначених Договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] та Додаткового договору №1 до Договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] від 21 червня 2013 року, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с.5-10). Відповідно до змісту підписаного сторонами Додаткового договору до Договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти № [NUMBER] , укладеного 21.06.2013, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, та надає Клієнту платіжну картку Mastercard Debit Standart зі встановленим кредитним лімітом 12000 гривень, фіксованою процентною ставкою 24% річних, щомісячною платою за платіжною карткою за обслуговування невикористаної частини кредиту 0,50%. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості (а.с.11-18) встановлено, що станом на 11.12.2020 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по кредиту, на загальну суму 13385 гривень 05 копійок, що складається: 11977 гривень 25 копійок - загальна сума основної заборгованості, 1373 гривні 34 копійки - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків та/або комісійної винагороди за користування кредитом, 14 гривень - комісія, 14 гривень 73 копійки - 3% річних на суму простроченого кредиту, 5 гривень 73 копійки - 3% річних на суму нарахованих і несплачених процентів. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку, та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Правильність розрахунку, перевірена судом та не викликає сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 599 ЦК, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 13385 гривень 05 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати в сумі 2270 гривень, понесені позивачем по оплаті судового збору (а.с.4), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved