Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 30 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Михайлюцької сільської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадкоємцями за законом першої черги є його діти: він з братом [PERSON] та дві сестри [PERSON] та [PERSON] . За життя батько [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю, що посвідчував його право власності на земельну ділянку площею 2,20 га, яка складалась з двох частин площами 1,46 га та 0,74 га. Крім того, батько успадкував майно після смерті своєї дружини його матері [PERSON] , а саме: приватизовану земельну ділянку площею 2,26 га, що розташована на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, отримав три свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які батько успадкував після смерті матері та частину земельної ділянки площею 0,7362, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Однак, у видачі свідоцтва на іншу частину земельної ділянки площею 1,4606 га йому відмовлено у зв`язку з тим, що встановлено розбіжності у даних у державному акті на право приватної власності на землю та даних у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 квітня 2020 року за №НВ-6811440432020, а саме відсутні відомості про власника та форму власності на цю земельну ділянку, документ, що посвідчує право власності та розмір частки. За наведених обставин, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, яка знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, що належала останньому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №771837 від 30 серпня 2002 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 09 лютого 2022 року. Витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №23/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позиція сторони відповідачів. Представник відповідача Михайлюцької сільської ради Шепетівського району в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, від прийняття спадщини відмовляється на користь [PERSON] . Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення для [PERSON] та довідкою Укрпошти від 31 січня 2022 року, згідно якої поштове відправлення, адресоване [PERSON] повернено до суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою, своїм процесуальним правом треті особи не скористались, заяви про відкладення розгляду справи або його проведення у їхню відсутність суду не надали. Неявка третіх осіб в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки відповідно до копії спадкової справи, заведеної 07 лютого 2019 року за заявою позивача [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] , інші спадкоємці першої черги за законом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в установлений законом строк не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що [INFO] в с. Конотоп Шепетівського району Хмельницької області помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2007 року Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 1954 року, відповідно до якого його батьком вказаний [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,20 га, яка складалась з двох частин площами 1,46 га та 0,74 га та розташована на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №771837, виданого 30 серпня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №498, що підтверджується відповіддю начальника відділу у Шепетівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30 червня 2020 року. Крім того, померлому належали земельні ділянки площею 1,5167 га, з кадастровим номером 6825584600:07:067:0115, площею 0,7362 га з кадастровим номером 6825584600:07:057:0119, які він успадкував після смерті дружини [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Шепетівською районною державною нотаріальною конторою Хмельницької області 28 березня 2005 року за реєстровим номером 552. 07 лютого 2019 року позивач звернувся до Шепетівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа №23/2019 та 01 грудня 2020 року йому видано три свідоцтва про право на спадщину за законом за р. №№858, 859, 860 на дві земельні ділянки, успадковані [PERSON] після своєї дружини та частину земельної ділянки площею 0,7362 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №771837. Вказане підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №55036975 від 07 лютого 2019 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №№ 234882058, 234877308, 234886601 від 01 грудня 2020 року. Однак, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на іншу частину земельної ділянки площею 1,4606 га неможливо, оскільки встановлено розбіжності даних, вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №771837 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 квітня 2020 року за №НВ-6811440432020, а саме: відсутність в цьому витязі відомостей про власника, форму власності на цю земельну ділянку, документу, що посвідчує право власності та розмір частки право власності, про що завідувач Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєва Л.В.. направила листа для [PERSON] за вих. №752/01-16 від 07 грудня 2020 року. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до\~ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. За положеннями ч.1 ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1\~ст. 1296 ЦК України). Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Мотиви та висновки суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 2,20 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Михайлюцької сільської ради належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №771837, який 30 серпня 2002 року зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №428. Спадкоємець за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та оформив свої спадкові права на частину майна, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Решта спадкоємців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та свої спадкові права не оформили. У зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину на земельну ділянку площею 1,46 га. через відсутність в Державному реєстрі земельного кадастру відомостей про власника та\~форму власності\~земельної ділянки,\~документу,\~що посвідчує\~право власності\~та розмір\~частки права\~власності,\~враховуючи наявність\~таких даних\~у правовстановлюючому\~документі -\~Державному акті\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії Р1\~№771837, тому його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України,\~якщо спір\~виник внаслідок\~неправильних дій\~сторони,\~суд має\~право покласти\~на таку\~сторону судові\~витрати повністю\~або частково\~незалежно від\~результатів вирішення\~спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved