Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 18.02.2014 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Зазначає, що до шлюбу за період спільного проживання, народилася дитина, син [PERSON] , [INFO] , батьківство щодо якого було визнано відповідачем. Вказує, що сім`я розпалася з причин відсутності поваги один до одного, відсутності довіри та кохання, що призвело до остаточного припинення сімейних відносин. Вважає, що на даний час шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Просить, шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду справи. Позивач [PERSON] скерував на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у спрямованій до суду заяві не заперечувала проти позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами у їх сукупності, зважає на наступне. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними доказами наданими сторонами, установлено, що 18 лютого 2014 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 185, що підтверджується свідоцтвом про шлюб - серії [NUMBER] (а.с.5); В сім`ї народилася дитина, син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис № 444; батьківство щодо якої було визнано відповідачем (а.с. 8); Причиною розпаду сім`ї стало не підтримання подружжям шлюбних відносин протягом тривалого часу, окреме проживання та відсутність ведення спільного господарства та спільного сімейного бюджету, а також відсутність поваги в сторін один до одного та взаєморозуміння. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved