Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 3.10.2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Юстиції у Чернівецькій області зареєстровано між ними шлюб, актовий запис № 1920. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . З грудня 2020 року вони з [PERSON] перестали підтримувати сімейні взаємостосунки. В даний час у провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває цивільна справа № 727/12047/21 за позовом [PERSON] до позивача про розірвання шлюбу. В даний час син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Хоча відповідач [PERSON] являється офіційно працевлаштованим, працює на посаді водія важковагового транспортного засобу та здійснює свої трудові функції за межами України, отримуючи за це достатні прибутки. З 29.01.2021 року по 08.12.2024 року позивачка перебуває у декретній відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку із чим не має змоги працювати, що підтверджується довідкою № 117, виданою Чернівецькою обласною універсальною бібліотекою ім.. М.Івасюка. Враховуючи що вона самостійно виховує їхнього спільного сина, що створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини в зв`язку із чим виникає дисбаланс між зусиллями які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дитини. На основі викладеного, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] на її користь, аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з [PERSON] , [INFO] на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку (прибутку, доходу) щомісячно до досягнення сина [PERSON] 3-х річного віку. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що відповідач має дохід, працює на посаді водія важковагового транспортного засобу та здійснює свої трудові функції за межами України, отримуючи за це достатні прибутки. У нього на утриманні інших дітей не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини та сина. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала поданий до суду відзив. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі 1500,00 грн., та утримання матері дитини 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Пояснила, що нібито позивачці відомо, що відповідач десь працює, має регулярний дохід, хоча у нього відсутні будь-які транспортні засоби, які б він міг реалізувати та задовольнити потреби [PERSON] .. Зазначає, що на його постійному утриманні перебуває мати [PERSON] , [INFO] , яка в силу свого похилого віку потребує стороннього догляду та фінансового утримання. Також зазначає що відповідач і так по мірі своєї можливості допомагає як матеріально, так і морально, старається приймати участь у вихованні свого сина, від нього будь-яким чином він не відмовляється і намагається приймати хоч би якусь участь у його становленні в самостійному житті. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Юстиції у Чернівецькій області зареєстровано між позивачем та відповідачем шлюб, актовий запис № 1920 (а.с. 13). Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 2368 (а.с.8). В даний час син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходится на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні № 21/2558 (а.с.9-10). З 29.01.2021 року по 08.12.2024 року позивачка перебуває у декретній відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку із чим не має змоги працювати, вказана обставина підтверджується довідкою № 117 (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Судом з`ясовано, що [PERSON] проживає спільно із дитиною, тому має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, відповідач є працездатним, відповідно він має можливість надавати матеріальну допомогу матері їх сина, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення їх сином трирічного віку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько малолітнього сина - [PERSON] , зобов`язаний утримувати малолітню дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою; на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей не перебуває. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. При цьому, суд не приймає до уваги тверджень відповідача з приводу того, що з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки як вказав Верховний Суд у постанові №759/10277/18 від 11.03.2020 року: «апеляційний суд, змінивши спосіб присудження аліментів, вийшов за межі позовних вимог та розглянув вимогу, що не була предметом розгляду у суді першої інстанції. При цьому апеляційним судом порушено положення частини третьої статті 181 СК України, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина». Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько малолітнього сина - [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Та стягнути з [PERSON] на утримання позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку (прибутку, доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох річного віку. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1984,80 грн.

Outcome: approved