Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Від позивачки [PERSON] надійшла на адресу суду 31.12.2021 вищевказана позовна заява, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на середню земельну частку (пай) на території Добросинсько-Магерівської (колишньої Лавриківської) сільської ради розміром 0, 68 умовних кадастрових гектарів. Обгрунтовує позовну заяву наступним. Зазначає, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно: земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю Серія ЛВ № 46699, виданим 12.11.1997. З такого сертифікату вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 68 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради народних депутатів. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Вказує, що її мама [PERSON] склала в її, [PERSON] , користь заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 73. Зі змісту заповіту вбачається, що [PERSON] все майно заповіла [PERSON] . Стверджує, що спадщину після смерті матері прийняла, оскільки разом з нею проживала та вела спільне господарство до дня її смерті. Вказує, що вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 0, 68 га., що розташований на території Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , оскільки нею було подано в нотаріальну контору сертифікат старого взірця, оскільки [PERSON] за життя його належним чином не оформила. Зазначає, що не передбачено видачу сертифіката нового взірця на ім`я померлої, а тому змушена звернутися до суду за захистом свого права. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили та зазначили, що при вирішенні спору покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявкм суд не повідомила. Клопотань не подавала. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачкою та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років в с. Городжів Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 21 квітня 2010 Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області. За життя, а саме 29 серпня 2001 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області Зінчук Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 73, яким на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, а саме, усе її майно заповіла [PERSON] , тобто позивачці у справі. Такий заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією в матеріалах справи. Позивачка є дочкою [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " у зв`язку із реєстрацією шлюбу 18.07.1981 з [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] . Із копії довідки Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 04.02.2021 № 148 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживалата була зареєстрована в [ADDRESS] . Із копії довідки Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 04.02.2021 № 147 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована разом з померлою [PERSON] до дня її смерті [INFO] і вели спільне господарство в [ADDRESS] . Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63568462, виданого Жовківською ДНК 16.02.2021, вбачається, що після смерті [PERSON] в Жовківській ДНК зареєстровану спадкову справу номер у нотаріуса 54/2021. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті матері. З копії сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 046699 від 12.11.1997 року, виданого Головою Лавриківської сільської Ради народних депутатів, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , яка мешкає в с. Городжів Жовківського району Львівської області, в тому, що їй на підставі рішення сесії Лавриківської сільської Ради народних депутатів від 10.10.1997 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 68 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради народних депутатів. Сертифікат на ім`я [PERSON] видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року. З листа Жовківської ДНК від 16.02.2021 № 174/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 0, 68 га, що розташований на території Лавриківської сільської ради Львівського району Львівської області і належав [PERSON] , померлій [INFO] , необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Сертифікат на ім`я [PERSON] видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даного сертифікату. Жовківська ДНК відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на пай площею 0, 68 га після смерті матері, оскільки спадкоємцем не подано сертифіката нового взірця. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. N 801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) " не передбачено видачу сертифіката нового взірця на ім`я померлої особи. Із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вбачається, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved