Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» (далі за текстом - ТД НТП «Промінь») про стягнення заборгованості за договором доручення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2019 між сторонами укладений Договір доручення № 1, строк дії якого до 01.03.2024. Згідно з умовами договору позивач зобов`язався від імені та за рахунок відповідача здійснювати усі необхідні юридичні дії, пов`язані із наданням відповідачем послуг платної автостоянки на території земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ТД НТП «Промінь». Натомість відповідач зобов`язався виплачувати позивачу щомісячну винагороду у розмірі 15000 грн. Відповідно до актів виконаних робіт за період з лютого 2019 року до квітня 2020 року загальний розмір винагороди, яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 141500 грн. Проте відповідач не виконав зобов`язання за Договором доручення № 1 від 01.02.2019 та вказану винагороду позивачу не сплатив. За таких підстав позивач просить стягнути з ТД НТП «Промінь» на користь [PERSON] заборгованість по оплаті винагороди за виконану роботу згідно з Договором доручення № 1 від 01.02.2019 у сумі 141500 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2022 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення її недоліків. 21.01.2022 позивач на виконання вимог даної ухвали усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 21.02.2022 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 21.02.2022 позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 21.02.2022 відповідач ТД НТП «Промінь», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, явку уповноваженого представника не забезпечив. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд приходить до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору доручення, та регулюються главою 68 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Відповідно до ч. 1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ч. 1, 4 ст. 1007 ЦК України). Так, 01.02.2019 між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» (Довіритель) та [PERSON] (Повірений) укладений Договір доручення № 1 (далі за текстом - Договір), згідно з п. 1.1. якого Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснювати усі необхідні юридичні дії, пов`язані із надання Довірителем послуг платної автостоянки на території земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні Довірителя, представництва інтересів Довірителя у всіх державних та недержавних органах, установах, підприємствах і організаціях України, перед фізичними особами з приводу будь-яких питань, що пов`язані із виконанням даного Договору. Строк дії Договору до 01.03.2024 (п. 6.1. Договору). Також відповідно до п. 2.1. - 2.3. Договору за здійснення дій, що визначені у п. 1.1. Договору, Довіритель зобов`язується виплачувати Повіреному щомісячну винагороду в розмірі 15000 грн. Винагорода оплачується шляхом щомісячного перерахування Довірителем на картковий рахунок Повіреного вказаної грошової суми у строк щомісяця за попередній місяць виконання умов Договору. На виконання умов Договору ТД НТП «Промінь» 01.02.2019 видало на ім`я [PERSON] довіреність, строк дії якої встановлений до 01.03.2024. Суд встановив, що позивач належним чином виконував умови Договору та виконана ним робота була прийнята відповідачем, що підтверджується відповідними Актами прийому-передачі виконаних робіт до Договору доручення № 1 від 01.02.2019, які підписані сторонами Договору. У вказаних актах сторонами також визначено розмір винагороди позивача, а саме: за лютий 2019 року - 15000 грн (акт від 28.02.2019), за березень 2019 року - 15000 грн (акт від 31.03.2019), за квітень 2019 року - 15000 грн (акт від 30.04.2019), за травень 2019 року - 7000 грн (акт від 31.05.2019), за червень 2019 року - 7000 грн (акт від 30.06.2019), за липень 2019 року - 7000 грн (акт від 31.07.2019), за серпень 2019 року - 10000 грн (акт від 31.08.2019), за вересень 2019 року - 10000 грн (акт від 30.09.2019), за жовтень 2019 року - 10000 грн (акт від 31.10.2019), за листопад 2019 року - 10000 грн (акт від 30.11.2019), за грудень 2019 року - 10000 грн (акт від 31.12.2019), за січень 2020 року - 10000 грн (акт від 31.01.2020), за лютий 2020 року - 10000 грн (акт від 29.02.2020), за березень 2020 року - 5500 грн (акт від 31.03.2020). Разом з тим в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що загальний розмір винагороди за період з лютого 2019 року до квітня 2020 року у сумі 141500 грн відповідачем в порушення умов Договору виплачений позивачу не був. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та доказів на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невчинення ТД НТП «Промінь» дій на виконання п. 2.1. - 2.3. Договору, а саме щодо виплати позивачу щомісячної винагороди як Повіреному відповідно до умов цього Договору. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ТД НТП «Промінь» на користь [PERSON] заборгованості за Договором доручення № 1 від 19.02.2019 за період з лютого 2019 року до квітня 2020 року на загальну суму 141500 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1415 грн, сплачений позивачем відповідно до квитанції № 0.0.2427099037.1 від 20.01.2022, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved