Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

ПрАТ «СК «Кредо» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 13.05.2020 року між ПрАТ «СК «Кредо» та [PERSON] (далі - [PERSON] ) укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/116668615, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] . Вказаний поліс був укладений між ПрАТ «СК «Кредо» та [PERSON] як з пенсіонером на підставі положень п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадяни України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Вказує, що 04.12.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ««Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду від 17.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] про відшкодування страхового відшкодування, їй було виплачено кошти в розмірі 38401,00 грн. Зазначає, що при використанні застрахованого транспортного засобу були порушені умови, передбачені п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо особистого керування транспортного засобу особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорії України, які мають право на 50% знижку розміру страхового платежу, оскільки відповідач до таких категорій громадян не належить. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 50% сплаченого страхового відшкодування, а саме: 19200,50 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечував щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2020 року між ПрАТ «СК «Кредо» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/116668615, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] (а.с. 5). Із постанови Луцького міськрайонного суду від 17.12.2020 року вбачається, що [PERSON] , 04.12.2020 року о 19 год. 20 хв., в м. Луцьку по вул. Рівненська, 57, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] , який зупинився попереду, в результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження (а.с. 9). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається із страхового акту №1000 від 25.03.2021 року та платіжного доручення № 4987 від 25.03.2021 року, страховою компанією було виплачено на користь власника пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 38401,00 грн. (а.с. 24, 25). Статтею 38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПрАТ «СК «Кредо» - 19200,50 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 2270 грн. судових витрат.

Outcome: approved