Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати припиненим зобов`язання за іпотечним договором №0709/05/11/07-N, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] та посвідчений 29.03.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим номером 1004, та додатковим договором до іпотечного договору №0709/05/11/07-N від 29.03.2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] та посвідченим 27.07.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим номером 2674. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та ВАТ «Кредитпромбанк» 29.03.2007 року укладено кредитний договір № 0709/05/07-N, згідно умов якого позивачці відкрито невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 59 213,00 доларів США терміном погашення до 10.03.2027. В забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором позивачем з ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечний договір № 0709/05/11/07-N, посвідчений 29.03.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим номером 1004, та додатковий договір до іпотечного договору № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007, посвідчений 27.07.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим номером 2674. Відповідно до умов іпотечного договору майно, що є предметом іпотеки - однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,6 кв. м, житловою площею 17,6 кв. м, належала позивачці на праві власності на підставі договору купівлі- продажу квартири від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за реєстровим номером 1001. Між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 26.06.2013 укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором на загальну суму 8 034,66 дол. США (7 533,84 дол. США - сума заборгованості по кредиту; 500,82 дол. США - проценти за користування кредитом). Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 «Про початок процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», у зв`язку з чим призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк», після чого здійснено продаж деяких активів банку, зокрема, і продаж права вимоги за кредитним договором № 0709/05/07-N від 29.03.2007, іпотечним договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007 та додатковим договором до нього від 27.07.2007. Станом на 03.10.2015, тобто наступного дня після початку процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] мала заборгованість по несплаті процентів за користування кредитом у розмірі 497,74 доларів США, а також заборгованість за кредитом у розмірі 7123, 87 доларів США. У період з 2007 року по 2018 рік позивачка виплатила 52 090,10 доларів США заборгованості за тілом кредиту. Станом на 10.06.2018 перед ПАТ «Дельта банк» у позивачки виникла заборгованість по сплаті кредитних платежів за основною заборгованістю та по відсотках у сукупному розмірі 9 832,68 доларів США (277 185,92 грн за курсом НБУ), яка визначена згідно довідки АТ «Дельта Банк» № 05-3397869 від 19.06.2018 (10 243,63 доларів США) з урахуванням сплаченої за платіжними дорученнями (додаються), але не врахованої суми у розмірі 410, 94 доларів США. В той же час, між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Ей Ті Фінанс» 11.06.2018 укладено договір купівлі продажу майнових прав № 618/К від 11.06.2018 (надалі договір купівлі- продажу майнових прав), згідно п.п. 1.1. якого продавцем передано у власність відповідача майнові права ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором. Також між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Ей Ті Фінанс» 11.06.2018 укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором та додатковим договором до нього. З метою погашення заборгованості за вищезазначеними зобов`язаннями позивач в липні 2018 року здійснила відчуження іншого нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , та звернулась до ТОВ «Ей Ті Фінанс» про надання копій документів, що підтверджують заміну кредитора, визначення суми, необхідної сплати та реквізитів, декілька разів пропонувала здійснити досудове регулювання шляхом сплати суми боргу у розмірі 277 185,92 грн. ТОВ «Ей Ті Фінанс» запитувані документи та інформацію не надано, [PERSON] висунуто вимогу про укладення договору «про наміри укласти договір з відступлення права вимоги» вартістю 26 000,00 грн, яким ТОВ «Ей Ті Фінанс» надаватиме їй послуги з супроводу наступного договору з відступлення права вимоги. Укладати договір про наміри [PERSON] відмовилась. Перебуваючи за межами України у період з початку вересня 2018 року по кінець жовтня 2018 року, позивачка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень випадково 31.10.2018 дізналась про те, що ТОВ «Ей Ті Фінанс» в порядку позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» 05.10.2018 задоволено забезпечену іпотекою вимогу за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, та в подальшому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.10.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойдою Г.М. за реєстровим номером 1473, квартиру відчужено [PERSON] . Реєстрація права власності предмету іпотеки за ТОВ «Ей Ті Фінанс» 05.10.2018 проведена державним реєстратором ХОФ КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруном В.В. на підставі направленої ТОВ «Ей Ті Фінанс» адвокатському бюро, що представляло інтереси позивачки, вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання № 03-09/18/12 від 03.09.2018, за якою заборгованість за основним зобов`язанням згідно умов кредитного договору становила 431 216,99 грн. Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ФО-П [PERSON] від 16.01.2019 та висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 6082 від 18.07.2019, проведеної ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість спірної квартири станом на 05.10.2018, тобто на час набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, становила 819 500,00 грн. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем, якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем; за покупцем, якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі - стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (на час спірних правовідносин). За таких обставин, майнові вимоги ТОВ «Ей Ті Фінанс», сформовані за договором купівлі-продажу майнових прав згідно умов кредитного договору та здійснених позивачкою оплат за ним, станом на 05 жовтня 2018 року задоволено у повному обсязі, що мало наслідком припинення зобов`язання за іпотечним договором, а також припинення обтяження вказаного нерухомого майна. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 по справі № 638/16569/18 за позовом [PERSON] до ТОВ «Ей Ті Фінанс», що залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020, квартиру [ADDRESS] витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] . На виконання вказаних рішень за [PERSON] 09.02.2021 зареєстровано право власності на квартиру. Договірні відносини між ТОВ «Ей Ті Фінанс», як колишнім кредитором та іпотекодержателем з однієї сторони, та [PERSON] , як колишнім боржником та іпотекодателем з іншої сторони, припинені. В той же час, 01.06.2021 на адресу [PERSON] засобами поштового зв`язку від ТОВ «Ей Ті Фінанс» надійшла вимога №24/05/21-1 від 24.05.2021 про усунення порушення виконання зобов`язання, погашення заборгованості та попередження про стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Тобто, незважаючи на припинення зобов`язання за кредитним та іпотечними договорами, а також припинення обтяження на квартиру у вимозі №24/05/21-1 від 24.05.2021 відповідач вимагає сплати грошових коштів у сумі 1 250 210 (один мільйон двісті п`ятдесят тисяч двісті десять) грн 18 коп., а у випадку несплати вказаних коштів ТОВ «Ей Ті Фінанс» попереджає [PERSON] про позасудове «стягнення предмету іпотеки» у тридцятиденний строк з дня отримання вимоги шляхом визнання за ТОВ «Ей Ті Фінанс» права власності на квартиру. Квартира використовується [PERSON] як єдине місце постійного проживання, у останньої на теперішній час на праві власності будь-яке інше житло відсутнє. Вказані обставини свідчать про невизнання відповідачем факту припинення зобов`язання [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами, що відбулося у зв`язку із задоволенням ТОВ «Ей Ті Фінанс» забезпеченої іпотекою вимоги за кредитним договором шляхом набуття 05.10.2018 права власності на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 11.08.2021 року надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «Ей Ті Фінанс» на час придбання вимоги у ПАТ «Дельта Банк», придбало право вимоги на суму 431216,99 грн, задовольнило свої вимоги стягненням предмета іпотеки, а надалі, у зв`язку із скасуванням судового рішення, донараховувало за весь час судового спору відповідну заборгованість і звернулося із позовною заявою про стягнення цієї заборгованості, одночасно, користуючись своїм альтернативним правом, звернулося до суду про стягнення предмету іпотеки. Дійсним та чинним кредитним договором та договором іпотеки, ТОВ «Ей Ті Фінанс» є чинним кредитором. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За договором купівлі-продажу від 29.03.2007 року [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 29.03.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0709/05/07-N, за яким банк відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 59213 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути не пізніше 10.03.2027 року надані кредити на умовах та у порядку, що передбачені цим договором. Кредитні кошти надаються на купівлю квартири [ADDRESS] в сумі 52800 дол. США, на страхування предмета іпотеки, сплату комісій за касове обслуговування в сумі 6413 дол. США терміном повернення не пізніше 10.03.2027 року. Для обліку виданих кредитів банк відкриває позичковий рахунок. Процентна ставка за кредитом на купівлю нерухомості дорівнює 13,5 процентів річних в іноземній валюті, на сплату комісії становить дорівнює 18,5 процента річних в гривнях. Забезпечення виконання зобов`язань за цим договором є іпотека квартири [ADDRESS] , а також порука [PERSON] . Позичальник також відповідає перед банком за зобов`язаннями, що випливають з цього договору всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності. Позичальник зобов`язується починаючи з травня 2007 року щомісяця, до 10 числа кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 220,92 дол. США, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченого платежу. Банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору та/або іпотечного договору вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки. 06.04.2009 року укладено додаткову угоду № 1 про порядок черговості зарахування коштів для погашення заборгованості за кредитним договором. 29.03.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким у забезпечення зобов`язань за кредитним договором №0709/05/07-N іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку майно. У разі порушення іпотекодавцем зобов`язань передбачених кредитним договором або порушення іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору, на умовах передбачених цим договором. Заставна вартість майна за згодою сторін складає 340875 грн, що станом на 29.03.2007 року становить 67500 дол.США. 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» продає (відступає) права вимоги та передає їх ПАТ «Дельта Банк». За актом приймання-передачі прав вимоги до зазначеного договору передано право вимоги за кредитним договором №0709/05/07-N. 11.06.2018 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Ей Ті Фінанс» укладено договір №618/К про передачу у власність майнових прав за кредитним договором №0709/05/07-N, договором іпотеки №0709/05/11/07-N, договором поруки №0709/05/П1/07-N, розмір загальної заборгованості становить 431216,99 грн. 19.06.2018 року позивачу надано довідку, що станом на 10.06.2018 року заборгованість за кредитним договором становила 10243,62 дол. США та складалась з суми заборгованості по кредиту у розмірі 7122,90 дол. США та процентів за користування кредитом у розмірі 3120,72 дол.США. 19.10.2018 року ТОВ «Ей Ті Фінанс» відчужило квартиру [ADDRESS] [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири, продаж здійснено за 340000 грн. За ст.ст. 626,631 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому підстави для припинення зобов`язання визначені у главі 50 ЦК України (статті 598 - 609 ЦК України). Так, згідно статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За змістом статей 599-601,604-609 ЦК України зобов`язання припиняється: 1) виконанням, проведеним належним чином; 2) за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); 3) зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; 4) за домовленістю сторін, зокрема, за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація); 5) внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; 6) поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 7) неможливістю виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; 8) смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою; 9) зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора; 10) ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Необхідно враховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України). Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Співвідношення зазначених положень законодавства дає змогу дійти висновку про те, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина п`ята статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16, постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 175/4568/15-ц (провадження № 61-4952св18). Як на підставу припинення зобов`язання позивач посилається на те, що у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за вартістю вдвічі більшою ніж заборгованість за основним зобов`язанням. Разом з тим, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі \~№\~638/16569/18 постанову Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, якою залишено без змін рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2019 року про витребування у [PERSON] квартири [ADDRESS] , скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Таким чином, на даний час вимоги відповідача про задоволення вимог іпотекодержателем у зв`язку із набуттям права власності на предмет іпотеки не реалізовані. У пунктах 41 - 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)». Позивачем не підтверджено сплату нею заборгованості за кредитним договором у строки та у обсязі визначеними умовами договору, оскільки виписка за рахунком надана лише за період до 21.08.2015 року. Згідно довідки від 19.06.2018 року заборгованість за кредитним договором станом на 10.06.2018 року становила 10243,62 дол.США, та складалась з суми заборгованості по кредиту у розмірі 7122,90 дол.США та суми процентів за користування кредитом у розмірі 3120,72 дол.США. При цьому за договором купівлі продажу майновим прав №618/К та реєстру до нього також включено пеню та штрафи у розмірі 163485,47 грн. Також, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.06.2021 року по справі №639/5461/18, яке набрало законної сили встановлено, що заборгованість позивача станом на 11.06.2018 року складає 431216, 99 грн.: 7122,90 доларів США (186167,08 грн.) заборгованість за кредитом; 3120,72 доларів США (81564,44 грн.) заборгованість за відсотками; 39285,22 грн. - пеня, 124200,25 грн. - штраф. При цьому, квартира продана за 340000 грн та за умовами іпотечного договору визначено вартість продажу квартири у розмірі 340875 грн. Враховуючи викладене, оскільки матеріали справи не містять доказів погашення кредитного зобов`язання позивачем грошової суми та задоволення вимог іпотекодержателем у зв`язку із набуттям права власності на предмет іпотеки, вимоги щодо припинення зобов`язань за іпотечним договором є безпідставними, а відтак позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed