Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

30.11.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: - відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; - стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з перерахуванням коштів на користь дитячого будинку, дитячого будинку сімейного типу, опікуна (піклувальника) або прийомних батьків, до яких буде влаштовано дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на обліку служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Холодногірському району) з вересня 2021 року перебувають малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як діти, мати яких ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Мати дітей [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В поле зору ССД по Холодногірському району родина потрапила в лютому 2019 року внаслідок анонімного дзвінка, після чого сусіди повідомили, що в родині [PERSON] виховується двоє малолітніх дітей, при цьому мати не створила належних умов для їх проживання, виховання та утримання. ССД по Холодногірському району спільно з представником Центру соціальних служб сім`ї дітей та молоді (далі - ЦСССДМ) здійснено вихід за адресою проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де з`ясовано, що за вказаною адресою мати з дітьми не проживає. В будинку умови для проживання дітей відсутні. Зі слів співмешканця матері [PERSON] , [PERSON] з дітьми проживає у знайомих. Зі слів сусідів, [PERSON] не працює, вживає алкоголь та наркотичні речовини, вчиняє сварки в родині. Наступного дня [PERSON] пояснила, що вона з двома дітьми [PERSON] та [PERSON] , після чергових сварок та бійок, пішла від співмешканця [PERSON] і зараз мешкає у знайомих. В лютому 2020 року, за зверненням сусідів, здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , коли встановлено, що в частині житлового будинку родина [PERSON] та [PERSON] займає 2 кімнати. [PERSON] народила ще одну дитину - сина [PERSON] , тому на момент обстеження в будинку проживає вже 6 чоловік, а саме [PERSON] з трьома дітьми, співмешканець [PERSON] , його мати [PERSON] та сестра [PERSON] . Кімнати потребують ремонту, у старших дітей немає окремих ліжок, сплять разом з бабусею та тіткою. Помешкання опалюється електрообігрівачем, приготування їжі здійснюється на електроплитці, водопостачання відсутнє, вбиральня на дворі. Співмешканець [PERSON] , який зі слів [PERSON] є біологічним батьком дітей, не працює, зловживає алкогольними напоями. Двоє старших дітей навчаються у ХЗОШ №136. Матері запропоновано придбати ліжка для дітей, попереджена про відповідальність за виховання та утримання дітей. Фахівцями ЦСССДМ з матір`ю [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо необхідності відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків. Запропоновано речову, гуманітарну допомогу та психологічну підтримку в питаннях подолання залежностей, направлено клопотання щодо підтримки сім`ї до благодійного фонду «Харківський центр допомоги вагітним». Протягом 2020 року сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом та отримувала послуги відповідно до Державних стандартів. Після завершення супроводу продовжувала перебувати в зоні уваги Центру, але на співпрацю з фахівцями Центру в питаннях мінімізації складних життєвих обставин не була налаштована, самостійно за отриманням соціальних послуг не зверталася. В березні 2021 року до ССД по Холодногірському району в телефонному режимі надійшло повідомлення від сусідів про те, що за адресою: [ADDRESS] без реєстрації проживає багатодітна родина. В будинку відсутнє опалення, брудно, здійснюється неналежний догляд за новонародженою липиною. Комісійним виходом з`ясовано, що [PERSON] , яка має від співмешканця трьох дітей, [INFO] народила ще одну дитину - сина [PERSON] . З двох кімнат, які займає, родина, опалюється тільки одна конвектором. Старші діти мешкають в кімнаті, яка не опалюється, зі слів матері, дівчатка ночують у бабусі в сусідній квартирі. Співмешканець матері [PERSON] продовжує вживати алкоголь, вчиняти сварки та бійки. За повідомленням школи №136, де навчаються старші діти [PERSON] та [PERSON] , дівчата по черзі пропускають заняття через те, що доглядають новонародженого брата, і в час коли мати ніби то працює. Новонароджена дитина не зареєстрована з органах РАЦСу. Мати попереджена про те, що ні в якому разі неможна залишати річну та місячну дитину на дівчаток, яким самим 10-11 років. Якщо це повторюватиметься, діти будуть вилучені з родини. При черговому комісійному обстеженні умов проживання родини [PERSON] та її 4-х дітей 01.09.2021 року встановлено, що умови для утримання та виховання дітей відсутні: антисанітарія, продукти харчування для дітей відсутні, ліжок для молодших дітей немає. Новонароджена дитина [PERSON] має пошкодження шкіри, які мати не лікує. [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поводиться агресивно, погрожує лікарю-педіатру, в зв`язку з чим здійснено виклик екіпажу патрульної поліції. На час обстеження умов проживання 4-х дітей проведено оцінку рівня безпеки дітей та прийнято рішення про тимчасове вилучення малолітніх [PERSON] та [PERSON] з небезпечного середовища за місцем проживання та термінового їх влаштування до МДКЛ №19. Після лікування молодших дітей та оздоровлення у санаторії старших, дітей влаштовано до КЗ «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія», де вони перебувають по теперішній час. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 10.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача та Служби у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району позові вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач жодного разу не з`явилася, причину не повідомила. Копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але згідно довідки Укрпошти відправлення повернуто, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] , відомості про їх батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч.1 ст.135 СК України №00032704346, 00032704191, 00032704481, 00032704404 від 21.09.2021 року, актові записи №82, 06, 124, 63, відповідно. Зі змісту актів обстеження умов проживання, проведених 21.02.2019 року, 17.02.2020 року, 03.07.2020 року, 10.03.2021 року, 01.09.2021 року слідує, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , умови проживання потребують покращення, проведення косметичного ремонту, опалення конвекторне, є електропостачання, наявні меблі, телевізор, холодильник, електроплита, чайник. Умови для проживання дітей відсутні. [PERSON] отримує державні виплати на дітей, її співмешканець [PERSON] - біологічний батько дітей, не працює, зловживає алкогольними напоями. Старші діти навчаються у ХЗОШ №136. За повідомленням Управління СЗН адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради Харківської області №10-87/6991/03-21 від 09.09.2021 року, [PERSON] , яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку у відділі соціальних допомог даного Управління, як одержувач допомоги при народженні дитини - [PERSON] , призначеної на період з 01.09.2019 року по 30.09.2022 року в розмірі 860 грн. щомісячно. Крім того, в період з 01.02.2021 року по 31.07.2021 року [PERSON] перебувала на обліку, як одержувач допомоги одинокої матері. Інших видів допомог станом на 07.09.2021 року [PERSON] не отримує. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» Харківської міської ради №905/0/523-21 від 23.09.2021 року, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживали за адресою: [ADDRESS] , перебувають під наглядом фахівців даної медичної установи. Мати дітей [PERSON] незадовільно виконує обов`язки щодо лікування та медичного спостереження дітей, рекомендації лікарів виконує погано. На диспансерному обліку діти не перебувають. Умови для проживання та виховання дітей незадовільні. Зі змісту інформації ЦСССДМ №163 від 25.02.2020 року, [PERSON] зареєстрована разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , але зі слів останньої, помешкання за вказаною адресою не пристосоване для проживання. Фактично вона з дітьми проживає за місцем реєстрації співмешканця - [ADDRESS] . [PERSON] має на утриманні та вихованні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які навчаються в ЗОШ №136, та [PERSON] , [INFO] . Отримує державну допомогу сім`ям з дітьми та малозабезпеченим сім`ям. Діти забезпечені базовим обсягом потреб. Матері надані роз`яснення щодо необхідності внесення інформації про молодшу дитину в електронну чергу до дитячого навчального закладу. Співмешканець [PERSON] - [PERSON] проживає разом із родиною, не працює, зі слів шукає роботу, з останнього місяця роботи звільнений в січні 2020 року. Утримувати родину не має можливості у зв`язку із відсутністю доходів. Родина проживає в муніципальній будівлі барачного типу, займає дві кімнати. Помешкання опалюється електрообігрівачем, приготування їжі здійснюється на електроплитці, водопостачання відсутнє (дворова колонка), вбиральня надворі. Разом із сім`єю проживає мати [PERSON] - [PERSON] , яка працює прибиральницею на Центральному ринку. Родина має борги за оплату житлово-комунальних послуг. Старші діти не мають окремих місць для сну, відпочивають на дивані разом із бабусею. Будівля потребує ремонту, але за інформацією комунальної служби дана будівля підлягає зносу та розселенню мешканців, тому не розпочинають ремонтні роботи. За результатами відвідування складено акт оцінки потреб сім`ї, надані інформаційні та консультативні послуги. В ході роботи з сім`єю проведено профілактичне бесіду щодо необхідності відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, роз`яснено відповідальність згідно чинного сімейного, цивільного, адміністративного та кримінального законодавства. Запропоновано речову гуманітарну допомогу та психологічну підтримку в питаннях подолання залежностей, направлено клопотання щодо підтримки сім`ї до благодійного фонду «Харківський Центр допомоги вагітним», з боку якого запропоновано всебічну підтримку в разі звернення. Відповідно до інформації відділу соціальної роботи по Холодногірському району м. Харкова №365 від 02.09.2021 року, на момент чергового комісійного відвідування, яке здійснено 01.09.2021 року, умови утримання дітей визнані комісією незадовільними. Діти не забезпечені спальними місцями, умовами санітарно-гігієнічного забезпечення, харчуванням. При огляді молодшої дитини - [PERSON] виявлено явні ознаки опрілості та загоювання окремих ділянок тіла. Декларація на медичне супроводження дитини з педіатром не укладена. Старші діти не приступили до занять у школі через нехтування матір`ю питанням проходження ними обов`язкового щорічного медичного огляду. [PERSON] на момент відвідування поводилася неадекватно, в зв`язку з чим здійснено виклик наряду патрульної поліції. За результатами вивчення умов утримання дітей вбачається умисне і свідоме ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. За висновками мультидисциплінарної команди, на момент відвідування родини діти перебували у середовищі, яке безпосередньо загрожує їх життю та здоров`ю, а також порушує їх право на отримання освіти, тому комісіє в рамках кризового втручання здійснено термінове вилучення дітей з подальшим направленням до КНП «Міська клінічна дитяча лікарня №19» ХМР на тимчасове утримання та медичне забезпечення. За повідомленням відділу соціальної роботи по Холодногірському району м. Харкова №413 від 27.09.2021 року, з лютого 2021 року родині [PERSON] була надана послуга соціального супроводу сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Протягом здійснення супроводу неодноразово надавалися рекомендації щодо виконання батьківських, задоволення базових потреб дітей, ненасильницького спілкування. Надавалися консультації щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, попередження ведення асоціального способу життя та вчинення насильницьких дій. [PERSON] рекомендації фахівців відділу не виконувала, спілкування уникала. Після вилучення дітей 01.09.2021 року [PERSON] заявила, що за раніше вказаною адресою на даний час не проживає, про місце свого фактичного перебування повідомити не виявила бажання, інформувала про відсутність телефонного засобу зв`язку з нею. На даний час [PERSON] за отаманням соціальних послуг до відділу не зверталась, встановити місце ї перебування не вбачається можливим. Згідно відповіді відділу соціальної роботи по Холодногірському району м. Харкова №420 від 28.09.2021 року, родина [PERSON] під соціальним супроводом не перебуває в зв`язку з відсутністю на даний час інформації про місце її перебування та відсутності зв`язку. Відповідно до характеристик КЗ «Харківська ЗОШ І-ІІІ ст. №136» ХМР №311, 312 від 23.09.2021 року, [PERSON] та [PERSON] навчаються не в повну міру, потребують постійного контролю та індивідуального відходу. На уроках не уважні, відволікаються, домашні завдання виконують не регулярно. На зауваження учителя реагують не завжди адекватно. Підтримують стосунки з учнями класу, але мають місце факти конфліктної поведінки з учителями та однокласниками. Свідомо виконують правила поведінки в навчальному закладі. До закладу приходять не завжди охайні. За характером товариські, доброзичливі, працелюбні. До виконання громадських доручень ставляться сумлінно. Мають добрий загальний розвиток. Гуртків та секцій не відвідують. Допомагають матері по господарству та піклуються про менших братів, з цих причин мають місце пропуски відвідування закладу. Часто бувають без нагляду батьків, перебувають разом допізна на вулиці. Мають необхідний одяг, взуття відповідно до сезону. Мати [PERSON] виховує чотирьох неповнолітніх дітей, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. На початку 2021/2022 навчального року мати не забезпечила проходження медичного огляду дітьми. [PERSON] належним чином не здійснює контроль за навчанням доньок, не контролює виконання домашніх завдань. У життя класу і школи участі не приймає. Батьківські збори не відвідує. Класний керівник підтримує зв`язок із [PERSON] в телефонному режимі. Стосунки в сім`ї нестабільні, мають місце факти агресивного поводження батька (співмешканця) з матір`ю та сварки між ними. Вживання алкогольних напоїв та сварки негативно впливають на виховання та утримання дітей. Мати не створює належним чином умов для виховання та всебічного розвитку дітей за місцем проживання. За інформацією інспектора СЮП ВП ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області від 22.11.2021 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із співмешканцем [PERSON] , з яким у останньої систематично виникають конфлікти під час сумісного розпивання спиртних напоїв, про що у ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області зареєстровано матеріали ЄО №15524 від 27.08.2021 року, в ході якого на [PERSON] складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та ЄО №15968 від 02.09.2021 року, в ході розгляду якого здійснювався виїзд до [PERSON] , якої вдома не було, але зі слів сусідів було встановлено, що вона постійно вживає алкогольні напої, трапляються сварки. В останньої є неповнолітні діти, які вилучені Службою у справах дітей та поміщені до центру реабілітації «Гармонія», де наразі й перебувають, оскільки мати веде асоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, характеризується негативно. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняті до відділення термінового влаштування дітей КЗ «ХОЦСПДС «Гармонія» ХОР, що підтверджується відповідними актами від 27.09.2021 року та 05.10.2021 року. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради вважає доцільним відібрати малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути аліменти на утримання дітей. Ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України»). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст.164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч.1 ст.170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. При ухваленні рішення суд також враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч.2 ст.155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності. Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання однієї дитини, становить ј частину, на двох дітей - 1/3 частини, на трьох і більше дітей - Ѕ частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а тому з метою захисту їх прав та інтересів суд задовольняє позов в повному обсязі. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved