Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до Ямпільської селищної ради Сумської області (відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (співвідповідач)про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] в с. Шатрище Ямпільського району Сумської області, померла її баба [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0150516. Зазначає, що згідно довідки-характеристики, виданої Шатрищенською сільською радою Сумської області від іменіспадкодавця виконкомом Шатрищенської сільської ради Сумської областізаповіт не посвідчувався. Спадкоємцем на це майно онука спадкодавця - [PERSON] Приватним нотаріусом Оснач Ю.І. 03.10.2021 заведена спадкова справа № 129 після смерті [PERSON] , але позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи що підтверджують право спадкодавця на вказане розпайоване майно. Представником відповідача Ямпільської селищної ради Сумської області відзив не подано. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області скерував на адресу Ямпільського районного суду Сумської області відзив щодо клопотання позивачки про залучення до участі у справі співвідповідачем Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області з 27 травня 2021 року (дня набрання чинності абзаців 5-18 підпункту 58 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ) не мас права здійснювати розпорядження земельною ділянкою щодо якої про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом звернулась позивач (а.с.57-58). Позивачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, представник Ямпільської селищної ради Сумської областів судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов [PERSON] визнав. Співвідповідач в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській областів судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви чи клопотання від учасників справи. Позивачкою 09.11.2021 подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області тазаяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] 15.11.2021 року подано заяву про уточнення позовних вимог. Представником відповідача 05.11.2021, 14.12.2021, 24.01.2022 направлено заяву про розгляд справи без участі представника відповідача Ямпільської селищної ради Сумської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27.10.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.12.2021 на 11 год 00 хв. Ухвалою суду від 01.12.2021 задоволено клопотання позивачки про залучення для участі у справі співвідповідача. Ямпільський районний суд Сумської області 17.01.2022 розглянув заяву співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про виключення останнього із переліку учасників справи та закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи встановлено, що позивач, [PERSON] [INFO] , є онукою [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] в селі Шатрище Ямпільського району Сумської області. Дана обставина підтверджуються наступними документами: - згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (заповнене на російській мові) слідує, що « [PERSON] » народилась [INFO] в с. Шатрище, її батьками є: батько - « [PERSON] », мати- « [PERSON] » (а.с.11); - згідно із копії витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017225464 від 19.10.2016 за параметрами запиту [PERSON] , [INFO] , в реєстрі міститься інформація про реєстрацію актового запису про народження від 05.07.1950 №1302, батьками дитини [PERSON] записані [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (запис зроблено російською мовою) « [PERSON] , [INFO] » та « [PERSON] , [INFO] » уклали шлюб 08.02. 1986 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 01 серпня 2012 року [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років в с.Шатрище Ямпільського району Сумської області про що в книзі реєстрації смертей 06.05.2004 року зроблено відповідний актовий запис №20 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 червня 2020 року [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років в селище Шатрище Ямпільського району Сумської області про що в книзі реєстрації смертей 04.10.2001 року зроблено відповідний актовий запис № 19 (а.с.7). Із копії довідки-характеристики №02-36/497 від 13.07.2020, виданої виконкомом Шатрищенської сільської ради Сумської області слідує, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно яке складається з земельної частки (пай) посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0150516, від імені померлої заповіт у виконкомі Шатрищенської сільради не посвідчувався, спадкоємцем на це майно є онука - [PERSON] . На день смерті спадкодавець бела зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки Управління у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №290/83-21 від 04.10 .2021, установлено, що на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Ямпільської райдержадміністрації від 23.12.1996 року №444 був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0150516, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) що видаються Ямпільською районною державною адміністрацією членам колективного сільськогосподарського підприємства пайовиків «Авангард» 26.12.1996 року №113. Загальна площа земельної ділянки в умовних кадастрових гектарах складає 4,72 га, вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) на час звернення становить 55828 грн 77 коп (а.с.16). До матеріалів справи також долучено витяг із газети «Голос часу» № 43 (9463) від 21.10.2020 рокуіз надрукованою об`явою щодо недійсності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0150516, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №113 від 26.12.1996 року, та виданий на ім`я члена колишнього КСПП «Авангард» [PERSON] (а.с.14). Згідно з постанови приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. від 10.09.2021 №302/02-31, після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, що підтверджує право спадкодавця на вказане майно (а.с.15). За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67640210 від 06.12.2021 заповіти від імені « [PERSON] », не посвідчувалися (а.с.40). До матеріалів справи долучено копію спадкової справи № 129/2021 від 10 липня 2021 року заведеної за заявою [PERSON] , яка містить копію заяви позивачки по видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , копію довідки відділу в Ямпільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, копія витягу оголошення із друкованого видання «Голос часу» № 43 (9463) від 21.10.2020 року, копія рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 07.05.2021 про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, копія постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.39-53). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР, та положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно із статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) не має можливості. Слід зазначити, відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Проте, відповідно до абзаців 5-18 підпункту 58 пункту 4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 №1423-ІХ розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (який набув чинності 27 травня 2021 року) всі землі за межами населених пунктів вважаються землями комунальної власності, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Застосовані судом наведені вище норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка є спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] .На день смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0150516, площею 4,72 в умовних кадастрових гектарах, виданого на ім`я [PERSON] , із розпайованої землі колишнього КСПП «Авангард». Позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, зокрема на земельну частку (пай), через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на спадкове майно та відмову нотаріуса із зазначеної причини у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Проте суд зазначає, що з урахуванням наведених вище норм підстави для задоволення позовної вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [INFO] ,що пред`явлена до співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відсутні, оскільки залучений до участі у справі співвідповідач, не має повноважень здійснювати розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Враховуючи викладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право власності на земельну ділянку) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов до Ямпільської селищної ради Сумської областіслід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок позивача згідно його заяви. На підставі ст. 524-526, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 15, 1296 ЦК України,

Outcome: approved