Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю. За період спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2020 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача, на утримання дітей на кожну дитину по 1859 грн. щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2021 р. рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2020 р. змінено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти на кожну окремо дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Однак, на даний час сума стягуваних аліментів на утримання дітей є недостатньою для їх матеріального утримання, оскільки витрати є значними, та позивачу важко самостійно їх оплачувати. Крім того, позивач зазначає, що вона вимушена винаймати квартиру, сплачувати за харчування у дитячому садку, за проїзд. Відповідач є здоровим та працездатним, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів на утримання вказаних дітей в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення останніми повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Дячук П.М. надіслав до суду пояснення, у яких зазначив про відмову у позові. Суд, заслухавши поясненя позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2020 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача, на утримання дітей на кожну дитину по 1859 грн. щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2021 р. рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2020 р. змінено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти на кожну окремо дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувач аліментів у зв`язкузі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось і зних. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб неповнолітніх дітей та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Разом з тим вказані обставини лише самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19). Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки стороною позивача не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після постановлення судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їхніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, то суд доходить висновку про відсутність підстав для такого збільшення.

Outcome: dismissed