Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

05 липня 2021 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] , змінивши позовну заяву 12 серпня 2021 року до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягнути з [PERSON] , на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в Одеському національному політехнічному університеті, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, аліментів розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення на її користь [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що 12 квітня 2003 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 139. Від шлюбу вони мають двох дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки її спільне життя з відповідачем не склалося, 11 березня 2009 року шлюб між ними був розірвано, що підтверджується актовим записом №48 від 11 березня 2009 року. Після розірвання шлюбу діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на її утриманні та проживають разом з позивачем. З вересня 2020 року старша донька [PERSON] , [INFO] , переїхала жити до м. Одеса, оскільки Наказом №631-с від 05.09.2020 року була зарахована на 1-й курс денного відділення бюджетної форми навчання інститут електромеханіки та енергоменеджменту Одеського національного політехнічного університету в м. Одеса, де навчається до теперішнього часу та закінчує навчання у 2024 році. Мешкає донька у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де прописана тимчасово на період навчання, за проживання в якому оплата за 1 навчальний рік складає ж 3000,00 грн. Відповідач [PERSON] мешкає окремо, грошей на утримання дітей не надає. Після вступу доньки до навчального закладу, у 2020 році відповідач декілька разів добровільно переказував незначну суму коштів своїй доньці, а саме протягом навчального року 6 000,00 грн., а потім перестав сплачувати кошти, мотивуючи тим, що на його думку, донька повинна покинути навчання та їхати за кордон, де працювати та заробляти собі на життя. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Ступак С.В. (а.с. 25) Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 37-38) 02 листопада 2021 року відповідно до Розпорядження в.о. керівника апарату Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Українець Т. №251 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», у зв`язку з закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді Ступак С.В. та закінчення повноважень з відправлення правосуддя, з метою дотримання процесуальних строків розгляду судової справи призначено повторний автоматизований розподіл справи. (а.с. 52) Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2021 року вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с. 53) Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року прийнято до свого провадження вказану справу та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. (а.с. 54) В ухвалі про відкриття провадження від 03 листопада 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 03 лютого 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Третя особи по справі [PERSON] повідомлялась про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 03 листопада 2021 року. Ухвала не отримана третьою особою, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 18 січня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», пояснення на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 12 квітня 2003 року був укладений шлюб між сторонами по справі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та зроблено відповідний актовий запис № 139, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 12 квітня 2003 року. (а.с. 11) Від спільного життя з відповідачем мають дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, 24 червня 2003 року складено відповідний актовий запис №301, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 червня 2003 року та [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 30 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №688, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видане повторно 08 січня 2020 року. Батьками [PERSON] та [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 13, 14) 11 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №48, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18 березня 2009 року. (а.с.12) Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в його утриманні, який продовжує навчання та не досяг 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З довідки № б/н від 16.09.2021 року виданої Одеським національним політехнічним університетом на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній є студентом 1 курсу, денного відділення бюджетної форми навчання інституту електромеханіки та енергоменеджменту Одеського національного політехнічного університету. Закінчує навчання у 2024 році. Вказана довідка підписана директором інституту Бойко А.О., секретарем факультету Шейко С.О. (а.с. 16) Неповнолітня [PERSON] та повнолітня донька [PERSON] мешкають разом з позивачем по справі [PERSON] , з грудня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом від 24 травня 2021 року, який підписаний жителями будинку [ADDRESS] праці та посвідчений майстром дільниці №4 та директором ТОВ «Сітісервіс КР». (а.с. 19). Повнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради. (а.с.17) Однак, відповідно до Акту від 24 травня 2021 року, повнолітня дочка позивачки - [PERSON] з грудня 2019 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 12 жовтня 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] , на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в Одеському національному політехнічному університеті, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, аліментів розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення на її користь [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 05 липня 2021 року до закінчення навчання. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). 24 травня 2021 року між адвокатом Васильченко Н.Г. та [PERSON] , укладений договір про надання правової допомоги в суді першої інстанції. Відповідно до п.3.1 за правову допомогу, передбачену в п.1.2 Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначеному в додатку до договору №2. (а.с. 20) 24 травня 2021 року між адвокатом Васильченко Н.Г. та Постриган О.І. було підписано Додаток №1 до Договору №2 про надання правової допомоги в суді першої інстанції від 24 травня 2021 року, відповідно до якого вбачається, що за надання правової допомоги Адвокатом щодо вирішення правових питань в суді першої інстанції, що полягає у складанні позовної заяви, а також інших процесуальних документів, підготовці матеріалів та участі в суді першої інстанції при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 4 000,00 грн., шляхом внесення 24.05.2021 року повної суми за місцем розташування адвоката в офісі за адресою: [ADDRESS] . (а.с.21) Відповідно до Квитанції про сплату за юридичну послугу адвокату від 24 травня 2021 року, адвокат Васильченко Н.Г. отримала 4000 грн. від [PERSON] за надання правової допомоги у цивільній справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. (а.с. 22) Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем [PERSON] в даній цивільній справі, складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., вказані витрати підтвердженні матеріалами справи, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. На підставі ст.ст. 180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved