Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось троє дітей: сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2020 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Діти залишились проживати з нею. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років. Він навчається у вищому професійному училищі №13 м. Івано-Франківська. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, участі у витратах, пов`язаних з його навчанням та проживанням не бере, такі витрати несе вона (позивачка). [PERSON] є фізично здоровою, працездатною особою, їздить на роботу закордон та отримує дохід, тому, на думку позивачки, має змогу допомагати повнолітньому сину, який продовжує навчання. З огляду на викладене, посилаючись на норми Сімейного кодексу України, позивачка просить позов задовольнити, ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання або досягнення ним віку 23 років. Ухвалою від 21 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1300 грн в місяць. Зауважив, що постійного доходу не має, працює навіть не сезонно, а обмежується тимчасовими заробітками. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). [PERSON] досяг повноліття, навчається у вищому професійному училищі №13 м. Івано-Франківська з 01 вересня 2019 року до 22 червня 2022 року в групі РРА 13-3, форма навчання - денна (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 24 грудня 2020 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України закріплено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною першою ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма встановлює рівний обов`язок обох батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, та визначення їх розміру має значення, зокрема, встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, в отриманні такої допомоги. Отже стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання та в цей період потребують матеріальної допомоги батьків, є одним із способів захисту їх інтересів, таку допомогу, виходячи з рівного обов`язку батьків, повинні надавати як матір, так і батько. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження незадовільного стану його здоров`я чи доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та, починаючи з 30 грудня 2021 року, стягувати з відповідача на користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1300 грн щомісячно до закінчення навчання або досягнення останнім віку 23 років. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 908 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial