Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на його користь 18279,25 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. 12.03.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №007090/4057/0000010 відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Рено, д.н.з. [NUMBER] . 07.08.2019 в м. Житомирі, по вул.Гоголівська, 9/37 відбулось пошкодження транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] малолітнім [PERSON] та постановою суду від 12.09.2019 року встановлено вину [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. В подальшому страхова компанія власника пошкодженого автомобіля, ПрАТ «СК «Уніка» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18279,25 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно прохальної частини позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи (а.с.4). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 01.10.2021, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 42,46,47,49,50). Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 13.12.2021 (а.с.44,45). У судове засідання, призначене на 30.11.2021 та 17.02.2022 відповідач не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи, оскільки відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Отже, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №007090/4057/0000010 відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Рено, д.н.з. [NUMBER] (а.с. . Як вбачається з довідки про результати матеріалів, зареєстрованих в ЖЕО №39532 від 07.08.2019 року, 07.08.2019 року до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON] з приводу неправомірних дій малолітнього [PERSON] , 2011 року народження. В ході проведеної перевірки було встановлено, що 07.08.2019 року близько 17 год. 30 хв. за адресою: [ADDRESS] , було пошкоджено автомобіль марки Рено Каджар д.н.з. [NUMBER] малолітнім [PERSON] , 2011 року народження. В подальшому з малолітнім [PERSON] було проведено профілактичну бесіду, з метою недопущення у подальшому подібних випадків. Відносно матері [PERSON] - [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 12.09.2019 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Вказаною постановою було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 123408 від 12.08.2019 р., [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню сина [PERSON] , 2011 р.н., який 07.08.2019 р. близько 17 год. 26 хв. по [ADDRESS] , пошкодив автомобіль марки «РЕНО КАДЖАР» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Під час розгляду справи в суді [PERSON] свою вину у вчинені правопорушення визнала, щиро розкаялася у вчиненому. Також вказано, що вина [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена повністю та підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 123408 від 12.08.2019 р., довідкою інспектора з ювенальної превенції Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області Прут Т. від 13.08.2019 р., заявою та письмовими поясненнями [PERSON] від 07.08.2019 р., письмовими поясненнями [PERSON] від 07.08.2019 р. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх змінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно з положеннями ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Судом встановлено, що шкода заподіяна майну позивача була спричинена саме внаслідок нездійснення відповідачем [PERSON] належного догляду і контролю за малолітнім сином [PERSON] під час перебування його на прогулянці поблизу будинку [ADDRESS] 07 серпня 2019 рокую. Відповідачем не спростовано, що шкода завдана майну позивача є наслідком несумлінного здійснення нагляду за малолітнім сином. Крім того, стаття 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не було здійснено належного нагляду за неповнолітнім сином, що має наслідком необхідність відшкодування шкоди відповідно до ч.1 ст.1178 ЦК України. Як вказувалося вище, на момент пошкодження автомобіль Рено Каджар д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до договору добровільного страхування на транспорті №007090/4057/0000010 від12.03.2019 року (а.с. 13). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, страхового акту №00312673, розмір страхового відшкодування склав 18279,25 грн., які були сплачені з авансового платежу перерахованого відповідно до платіжного доручення № 008060 від 20.02.2018 року (а.с. 6 -9,15-23). Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, враховуючи, що пошкодження автомобіля було скоєне в результаті винних дій, відповідальність за які несе відповідач, страхова компанія власника пошкодженого автомобіля, ПрАТ «СК «Уніка» перерахувала страхове відшкодування за проведений ремонт, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 18279,25 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обстави, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved