Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ « ФК «Прайм Альянс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., Покровський МВ ДВС СМУ МЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за № 367 від 01.06.2020 року, відповідно до якого з неї як боржника за кредитним договором № R53700230738В від 05.04.2012 р., укладеним з ВТБ Банк, який відступив своє право вимоги ТОВ « ФК «Довіра та гарантія», та в подальшому ТОВ « ФК «Прайм Альянс» стягнута кредитна заборгованість в загальній сумі 23744,66 грн. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису Зазначає, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням вимог ст. 88 Закону « Про нотаріат», відповідно до якої виконавчий напис вчиняється, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років. Позивачка просить визнати виконавчий напис № 367 від 01.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК «Прайм Аяльянс» заборгованості за кредитним договором, укладеним між нею та первісним кредитором ПАТ « ВТБ Банк» право вимоги яким було відступлене до нового кредитора- ТОВ « ФК «Довіра та гарантія» на підставі договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22.06.2015 р., правонаступником якого є ТОВ « ФК «Прайм Аяльянс» на підставі договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р., заборгованість за кредитним договором в розмірі 23982,11 грн, таким, що не підлягає виконанню; та стягнути понесені судові витрати. Представник відповідача ТОВ « ФК «Прайм Альянс» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 05.04.2012 р. між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700230738В, відповідно до умов якого останній надано кошти у сумі 50000 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 31% річних. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилась кредитна заборгованість. ТОВ « ФК « Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги № 080715 від 08.07.2015 р. та договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р. 05.03.2019 року ТОВ « ФК « Прайм Альянс» на адресу позивачці направлено вимогу про погашення заборгованості, що підтверджено розрахунковим документом та списком квитанції. Нотаріусом, в свою чергу, було вирішено питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих однією стороною-стягувачем, що відповідає положенням Порядку вчинення нотаріальних дій. Вважають, що ТОВ « ФК « прайм Альянс» належним чином повідомляло позивача про наявність заборгованості та необхідності її оплати, а сам виконавчий напис вчинено з дотриманням вищенаведених норм. Також вважає завищений розмір заявлених адвокатом витрат на правову допомогу , оскільки вказаний розмір -6000 грн. не відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи і принципу розумності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. ( а. с. 38-40). Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність ( а.с. 72). Представник відповідача ТОВ « ФК «Прайм Альянс» в судове засідання не з`явився, просив справу слухати за відсутності представника ( а.с. 40). Третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та представник Покровського МВ ДВС в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. ( а. с. 34,36,74, 79). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.04.2012 р. між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700230738В, відповідно до умов якого останній надано кошти у сумі 50000 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 31% річних. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 05.04.2015 р.( а. с. 41-44). ТОВ « ФК «Альянс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R53700230738В відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р., укладеним між даним о товариством та ТОВ « ФК «Довіра та гарантія», останній, в свою чергу набув право вимоги у ПАТ « ВТБ Банк» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 080715нв від 08.07.2015 р. ( а.с. 45-54). Судом встановлено, що стягувачем ТОВ « ФК «Прайм Альянс» на адресу [PERSON] 18.02.2019 р. за № В/14/02/687 направлена вимога про погашення кредитної заборгованості ( а.с. 55-56). 01.06.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за № 367 від 01.06.2020 року, відповідно до якого з [PERSON] як боржника за кредитним договором № R53700230738В від 05.04.2012 р., укладеним з ВТБ Банк, який відступив своє право вимоги ТОВ « ФК «Довіра та гарантія», та в подальшому ТОВ « ФК «Прайм Альянс» стягнута на користь ТОВ « ФК «Прайм Альянс» кредитна заборгованість в загальній сумі 23982,11 грн., з якої заборгованість по основному боргу становить 20871,45 грн., заборгованість по відсоткам -2873,21 грн., за вчинення виконавчого напису- 237,45 грн. ( а. с. 18). Постановою державного виконавця покровського ВДВС від 09.09.2021 р. відкрито виконавче провадження ВП 66769782 з приводу виконання виконавчого напису № 367, виданого 01.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК «прайм Альянс» заборгованості в розмірі 23744,66 грн., за вчинення виконавчого напису 237,45 грн. ( а.с. 11). Постановою державного виконавця Покровського ВДВС від 07.10.2021 р. звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] за виконавчим провадженням ВП № 66769782 ( а. с. 13). Постановою державного виконавця Покровського ВДВС від 09.09.2021 р. за виконавчим провадженням ВП № 66769782 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] ( а.с. 12). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України « Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Підпунктами 3.2., 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Аналогічна правова позиція викладена в п. 20 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14ц, провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник має безспірну заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначена у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 ) У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватись при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису; Другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника ( письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів справи вбачається, що позичальник повинен повернути кредит у повному обсязі 05.04.2015 р., тобто строк кредитування становить до 05.04.2015 року включно. Стягнення заборгованості у вигляді простроченої заборгованості за тілом кредита та простроченої заборгованості по відсоткам згідно виконавчого напису № 367 проводиться за період з 29.01.2019 р. по 10.03.2020 р. ( а.с. 18). Вимога про погашення кредитної заборгованості направлена відповідачем на адресу позивачки 18.02.2019 р., тобто після спливу трьох років з дня виникнення такої вимоги, однак доказів про те, що зазначена вимога отримана позивачкою, матеріали справи не містять. ( а. с. 57-59). Відповідно до висновку, викладеному в постанові ВСУ від 28.03.2018 р. № 444/9519/12 проценти за користування кредитом можуть нараховуватися виключно в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦКУ . Тобто, зі спливом строку виконання зобов`язання припинилося право кредитора нараховувати проценти за кредитом, у такому разі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Отже, з виконавчого напису вбачається, що стягується прострочена заборгованість по відсоткам за період з 29.01.2019 р. по 10.03.2020 р., тобто після закінчення строку кредитування, проте відповідачем не надається жодного розрахунку на підтвердження порядку нарахування та визначення таких відсотків, виписки з особового рахунку. Відповідно до п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. Судом дійсно встановлено факт надіслання банком на адресу позивача вимогу позичальника за вихідним номером В/14/02/687 від 18.02.2019 року про повернення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги ( а.с. 55). Проте, матеріалами справи не підтверджено факт отримання такої вимоги позивачем по справі, що давало б їй можливості усунути наявні порушення, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій. Зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника. Вказане також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15ц ( провадження № 14-706цс19) (пункт 52 вказаної постанови). Аналогічна позиція також викладена також в правовій позиції постанови Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Так, зокрема зазначено, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У постанові ВСУ від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Отже, нотаріус повинен був вчинити виконавчий напис протягом 30 днів з моменту отримання боржником повідомлення-письмової вимоги проусунення порушень ( матеріалами справи не встановлено факту отримання такої вимоги позивачем) та протягом трьох років з дня виникнення права вимоги повернення кредиту, тобто до 06.04.2018 року включно , оскільки строк кредитування встановлено умовами договору - до 05.04.2015 року. За таких обставин, незважаючи на підтвердження в судовому засіданні факту наявності між позивачем та ПАТ « ВТБ Банк» кредитних правовідносин , правонаступництва прав та обов`язків за кредитними договорами ПАТ «ВТБ Банк» іншими кредитними установами, зокрема ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», ТОВ «ФК «Прайм Альянс», суд, приймаючи до уваги недоведеність відповідачем факту одержання позивачем вимоги про усунення порушення, безспірності суми заборгованості, та порушення нотаріусом строку вчинення виконавчого напису, що безпосередньо оспорюється позивачкою, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису № 367 таким, що не підлягає виконанню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат за надання правової допомоги, то суд виходить з наступного. Чинне цивільне - процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи обставини справи, складність справи, а також той факт, що на підтвердження вимоги про стягнення судових витрат за надання правової допомоги позивачем надані належним чином оформлені докази( ордер, копія свідоцтва про право на найняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання правничої допомоги № 13/11/21, копія квитанції на сплату 6000 грн., акт наданих послуг, розрахунок витрат на правову допомогу за договором), а відповідачем в свою чергу не доведено неспівмірність розміру витрат на оплату послуг обсягу виконаних робіт по даній справі, судом не вбачається підстав для зменшення розміру судових витрат у зв`язку з наданням правової допомоги. Окрім того, суд зауважує, що представником позивача були надані послуги, які не охоплювались розрахунком витрат на правову допомогу ( відповідь на відзив) ( а.с. 67-69). За таких підстав суд вважає за необхідним, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України ,стягнути з відповідача ТОВ « ФК «Прайм Альянс» на користь позивачки понесені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 6000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved