Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] як зі спадкоємців [PERSON] заборгованість за договором № 12885 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 07.12.2012 р., яка становить станом на дату смерті [INFO] 14 739,79 грн. Позов обґрунтований тим, що між Банком та [PERSON] було укладено договір № 12885 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 07.12.2012 р., за яким [PERSON] отримав кредит, проте зобов`язань з повернення кредиту та інших, передбачених цим договором, належним чином не виконував, внаслідок чого в нього перед Банком виникла заборгованість. [INFO] [PERSON] помер, його потенційними спадкоємцями ж [PERSON] та [PERSON] , на адресу яких надсилалась вимога про повернення заборгованості, проте заборгованість погашена не була. [PERSON] та [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили. Судом з`ясовано, що між Банком та [PERSON] укладено договір № 12885 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 07.12.2012 р., за умовами якого, зокрема, Банк встановив [PERSON] кредит у розмірі 13 000,00 грн. з процентною ставкою 24,00% річних (а. с. 19 - 20). Також між Банком та [PERSON] укладено три додатки до договору № 12885 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 07.12.2012 р. (а. с. 15 - 16, 17, 18). Зобов`язань, які виникли на підставі зазначених документів, [PERSON] неналежним чином виконував, а відтак в нього станом на 05.08.2016 р. р. виникла заборгованість у розмірі 14 739,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками з рахунку [PERSON] (а. с. 21 - 23, 24 - 28). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] та [PERSON] не подали. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується листом від 15.11.2018 р. Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, листом від 31.01.2018 р. Бердичівської державної нотаріальної контори, повним витягом від 31.01.2019 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 7, 9, 73) Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У матеріалах справи відомості про те, що [PERSON] склав заповіт відсутні. Статтею 1258 передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами першою - третьою статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа від 04.08.2020 р. Мирославського старостинського округу Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області випливає, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті сина проживали разом з ним (а. с. 12). У матеріалах спадкової справи № 45/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні заяви [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини [PERSON] (а. с. 68 - 76). Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] , які прийняли спадщину, тобто до них перейшли права та обов`язки [PERSON] , зокрема його обов`язок перед Банком з повернення заборгованості у розмірі 14 739,79 грн. Банком дотримані вимоги статті 1281 Цивільного кодексу України щодо пред`явлення вимог до [PERSON] та [PERSON] як до спадкоємців [PERSON] , що підтверджується заявою від 21.01.2019 р. до Бердичівської державної нотаріальної контори, яка була зареєстрована 29.01.2019 р. (а. с. 68, зворотній бік). Відповідно до частини першої статті 1281 Цивільного процесуального кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто [PERSON] та [PERSON] зобов`язані задовольнити вимоги Банка повністю, але в межах вартості майна [PERSON] , одержаного у спадщину. Між тим, Банком не подано доказів, які б вказували, майно якої вартості одержали у спадщину від [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , зокрема, доказів того, що вартість цього майна дорівнює або перевищує 14 739,79 грн. Разом з тим: - з довідки від 25.09.2021 р. Мирославського старостинського округу Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що за померлим [PERSON] на території ради не рахується нерухоме та рухоме майно, земельного паю (частки) немає (а. с. 79); - з інформації від 25.08.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта випливає, що щодо фізичної особи з РНОКПП [NUMBER] , який належить [PERSON] (а. с. 13, зворотній бік) будь-які записи про права власності та їх обмеження відсутні (а. с . 56). Враховуючи викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки Банк не довід, що [PERSON] та [PERSON] одержали від [PERSON] у спадщину майно, вартість якого дорівнює або перевищує 14 739,79 грн.

Outcome: dismissed