Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

06 липня 2021 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі АТ) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування у сумі 119\~870,65 грн., а саме: 115\~555,29 грн. тіло кредиту; 124,81 грн. відсотки за кредитом; 4\~190,55 грн. неустойки, а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов договору позивач зобов`язується відкрити відповідачу картковий рахунок у гривневій валюті та випустити міжнародну платіжну карту DMC Gold строком дії на два роки з моменту її випуску. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 22 червня 2021 року у неї утворилися заборгованість: 115 555,29 грн. - тіло кредиту; 124,81 грн. - відсотки за кредитом; 4 190,55 грн. - неустойка. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, направила свого представника яка проти задоволення позову заперечувала частково. У відзиві на позовну заяву відповідач посилалася на те, що позивачем не обгрунтовано суму стягнення за тілом кредиту у розмірі 115 555,29 грн., адже максимальне тіло кредиту становить 94 500,00 грн. відповідно до паспорта споживчого кредиту. Позивачем надана виписка та рахунок заборгованості за кредитом, проте не надано первинних бухгалтерських документів видачі кредиту та його часткового погашення, крім того надані позивачем документи складені працівниками банку, що є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача на власну користь тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості\~та відсотків відображені у них є правильними. Крім того, відповідач не отримувала жодних претензій від банку щодо дострокового погашення своїх зобов`язань, що свідчить про невиконання позивачем вимог закону щодо можливості досудового врегулювання спору. З урахуванням викладеного, відповідач не заперечувала щодо стягнення з неї суми тіла кредиту у розмірі 94 500,00 грн. У письмових поясненнях позивач вважав доводи наведені у відзиві позивача необгрунтованими з огляду на наступне.\~ 15 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено оферту на укладення договору про обслуговування кредитної лінії №631087947, відповідно до чого позивач зобов`язався надати відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 200 000,00 грн. До складу кредитного договору входять оферта, акцепт, паспорт споживчого кредиту до угоди про надання відновлювальної кредитної лінії від 15 січня 2019 року. При цьому сторонами погоджено такі умови кредитування: ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн.; 12 місяців з можливістю пролонгації на новий строк; процентна ставка 39,99 % річних, фіксована процентна ставка; пеня відсутня, усі умови підписані сторонами. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідачу у письмовій формі було надано інформацію про умови кредитування, про орієнтовну сукупну вартість кредиту та процентну ставку у тому числі за обслуговування кредиту. Представник відповідача у судовому засіданні заявила про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позивача. Заяву обґрунтувала тим, що можливість реалізувати своє право на стягнення неустойки за договором враховуючи положення статей 257,258,261 ЦК України сплинула 15 лютого 2020 року, а позивач звернувся до суду з такою вимогою тільки 06 липня 2021 року, тобто після спливу строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позовну вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов договору позивач зобов`язується відкрити відповідачу картковий рахунок у гривневій валюті та випустити міжнародну платіжну карту DMC Gold строком дії на два роки з моменту її випуску. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачених договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у неї виникла заборгованість. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.1,ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З наданих матеріалів вбачається, що 15 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено оферту на укладення договору про обслуговування кредитної лінії №631087947, відповідно до чого позивач зобов`язався надати відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 200 000,00 грн. До складу кредитного договору входять оферта, акцепт, паспорт споживчого кредиту до угоди про надання відновлювальної кредитної лінії від 15 січня 2019 року. При цьому сторонами погоджено такі умови кредитування: ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн.; 12 місяців з можливістю пролонгації на новий строк; процентна ставка 39,99 % річних, фіксована процентна ставка; пеня відсутня, усі умови підписані сторонами. Таким чином, відповідачу у письмовій формі було надано інформацію про умови кредитування, про орієнтовну сукупну вартість кредиту та процентну ставку у тому числі за обслуговування кредиту. Вказані умови підписані відповідачем. Наведене свідчить, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого банком розрахунку вбачається, що у відповідача виникла заборгованість яка станом на 22 червня 2021 року становить 115\~555,29 грн. за тілом кредиту, 124,81 грн. по відсоткам за кредитом. Відповідач розрахунок наданий позивачем не оспорила, контррозрахунок не подала. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки, суд вважає за необхідне зазначити наступне. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Жодного обґрунтування підстав нарахування штрафних санкцій позивач не навів, доказів на підтвердження узгодження сторонами умов, порядку нарахування неустойки, а також її розміру не надав. З врахуванням вищезазначеного підстави для задоволення позовних вимог про стягнення неустойки відсутні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial