Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] , подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку та моральної шкоди. В обґрунтування заяви представник заявниці посилався на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме судом не вирішено питання про витрати на правову допомогу у розмірі 21 000 грн. та витрати понесені на відправку поштових переказів у розмірі 109,50 грн. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення суду та наполягав на її задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 21 000 грн. та витрат понесених на відправку поштових переказів у розмірі 109,50 грн. Так судом встановлені факти і відповідні правовідносини. Рішенням Суворовського\~районного \~суду м.Одеси\~ від\~13.12.2021р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі\~800,00 доларів США, (що по курсу НБУ станом на 13.12.2021 року складає 21\~619,30 гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір пропорційного задоволеним вимогам у розмірі 908 грн. В частині стягнення моральної шкоди відмовлено. \~ \~ \~ \~Однак при ухваленні вищевказаного рішення, судом не було розглянуто вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 21 000 грн. та витрат понесених на відправку поштових переказів у розмірі 109,50 грн. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Представник позивачки просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 21 000 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №173/21 від 13.12.2021 року, [PERSON] оплатила адвокату гонорар у розмірі 21 000 грн., на підставі договору №173/21 від 05.02.2021 року (а.с.4). Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України, в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення і приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг адвоката та понесення нею витрат на правову допомогу. Разом з тим, проаналізувавши надані докази, врахував заперечення представника відповідачки, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму не є співмірними виходячи з того, що справа не є складною, правовідносини, які виникли між сторонами не потребують додаткового вивчення та є поширеними та мають сталу судову практику. Також, вказана справа розглянута в порядку спрощеного провадження в одному судовому засіданні. Крім того, при зменшенні розміру витрат, які підлягають стягненню з відповідачки, суд звертає увагу на те, що особа, яка надавала правову допомогу, помилково зазначила в позові не ті правовідносини, які виникли між сторонами, що привело до часткового задоволенню позову. Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, висновок Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. Таким чином, враховуючи вказані висновки суд вважає що розмір витрат підлягає зменшенню до 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: partial