Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У вересні 2021 року АТ «Харківобленерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 15.09.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 4309,85 грн., судовий збір в сумі 2270 грн. та судові витрати суму за отримання інформаційної довідки з ЄДР у розмірі 89,62 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами електричної енергії. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за послуги з електропостачання не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з електропостачання за період з 15.09.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 4309,85 грн.. Ухвалою суду від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду у їх відсутність до суду не надходило, відзив на позов суду не подали. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з електропостачання, які надаються АТ "Харківобленерго". Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з електропостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 15.09.2018 року по 31.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 4309,85 грн., яка підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 4309,85 грн.. Щодо розподілу судових витрат, які складаються з суми судового збору у розмірі 2270 грн. та суми за отримання інформаційної довідки з ЄДР у розмірі 89,62 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами 1,3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн, що відповідає вимогам п.1 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», і підтверджується відповідним платіжним дорученням, доданим до справи, такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача витрат, які пов`язані з отриманням інформаційної довідки з ЄДР, то доказів оплати позивачем 89,62 грн. витрат за отримання інформаційної довідки з ЄДР до позовної заяви не долучено, а тому вказана сума стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: approved