Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач у вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються\~ на підставі рішення\~ Ленінського районного суду м.Полтави від 08.09.2021 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утримання\~ доньки\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Билим І.О.,\~ позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Гринько П.О. просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~ свідоцтвом\~ про народження серії [NUMBER] від 28.10.2020 року, виданим Холодногірським районним у місті Харкові, яка проживає з матір`ю (а.с.9). Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 08.09.2021 по справі №553/666/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-12). Позивач вказує, що він не працює, офіційного заробітку не має, що підтверджується\~ довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу, перебивається\~ тимчасовими підробітками, проживає разом із бабусею, яку також зобов`язаний\~ утримувати, тому просить стягувати\~ з нього аліменти на утримання\~ малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно не у розмірі 1/4 частини\~ від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового\~ мінімуму для дитини відповідного\~ віку, а\~ у розмірі\~ 1/8 частини від його заробітку\~ (доходу) щомісячно. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.180 СК України\~ батьки зобов`язані\~ утримувати дитину\~ до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду\~ кошти на утримання дитини (аліменти)\~ присуджуються у частці\~ від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі\~ за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням\~ суду за позовом\~ одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним\~ та достатнім\~ для забезпечення гармонійного\~ розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований\~ розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Проте, позивачем в підтвердження своєї позиції не надано достатніх доказів, які б підтверджували його стан здоров`я, зміни у сімейному стані та майновому стані, а також наявність утриманців. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст. 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: dismissed