Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

15.12.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про повернення безпідставно стягнутих коштів, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 15770,00 грн. які були стягнені за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 17.02.2021 за № 6475, посилаючись на те, що вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 09.02.2022 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач остаточно просив стягнути з відповідача 17416,62 грн. Позов обґрунтований наступним, 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. було вчинено виконавчий напис №6475, за яким з позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 15770,00 грн. На виконання вказаного приватним виконавцем Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження №64813139, в межах якого з позивача стягнуто 17416,62 грн, з яких основна винагорода приватного виконавця складає 1533,98 грн, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 300 грн, а також суми, вказані у виконавчому написі нотаріуса. 21 липня 2021 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним та фактичним виконанням боржником своїх зобов`язань. Разом з тим, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року вищезазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що підстава стягнення з нього вищезазначених коштів відпала, позивач просив на підставі ст.1212 ЦК України стягнути на його користь з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» безпідставно стягнуті кошти в сумі 17416,62 грн. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 09 лютого 2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що стягнуті за виконавчим написом грошові кошти зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитом, оскільки зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом позивачем не виконуються у сумі 15339,75 грн, а втому вимоги позивача про стягнення з відповідача 15770,00 грн. є надуманими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача, у задоволені позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №002-14521-220413 від 22.04.2013 року в сумі 15120,00 грн за період з 07.05.2020 року по 30.11.2020 року, а також витрат на оплату послуг нотаріуса в сумі 650 грн., всього 15770,00 грн. 12 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження №64813139. 12 березня 2021 року вказаним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно платіжного доручення №64813139 від 21.04.2021 року з рахунку [PERSON] на рахунок приватного виконавця Куліченка Д.О. перераховано 17347,00 грн., призначенця платежу виконавчий напис №6475 від 17.02.2021, що вид. приватний нотаріус Київського МНО Хара Н.С. 21 липня 2021 року приватним виконавцем Куліченко Д.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64813139, в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення за виконавчим документом. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 29.10.2021, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим № 6475 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боргу у розмірі 15770,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 15770,00 грн., став виконавчий напис нотаріуса № №6475 виданий 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., який визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Відтак, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Тобто, з урахуванням встановлених судом обставин щодо визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпали правові підстави для набуття стягувачем коштів в розмірі 15770,00 грн., примусово стягнутих на виконання виконавчого напису, який визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС від 06.03.2019 р. по справі № 910/1531/18. Щодо уточнених вимог про стягнення з відповідача основної винагороди приватного виконавця та авансового внеску стягувачу на організацію та проведення виконавчих дій суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Частиною 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Грошові кошти, які були утримані з позивача як основна винагорода приватного виконавця, стягнуті не на користь відповідача та не є безпідставно набутими, оскільки підставою їх набуття є чинні постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні № 64813139. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій. Крім того, зазначені суми стягнуті не на підставі виконавчого напису, який визнаний таким що не підлягає виконанню та не на користь відповідача, адже це витрати виконавчого провадження та основна винагорода виконавця, а підставою набуття коштів були постанови приватного виконавця, які в установленому законом порядку оскаржені до суду не були. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, в той же час суду не надано доказів скасування постанов приватного виконавця, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. від сплати якого позивач був звільнений при пред`явленні позову до суду.

Outcome: partial