Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вказують, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Стверджують, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , є вони відповідач [PERSON] , яка за життя спадкодавця була його дружиною. Протягом шестимісячного строку, позивачі та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького О.О. із заявами про прийняття спадщини за законом. Посилаються на те,що внаслідок прийняття спадщини вони отримали свідоцтво про право на спадщину від 01.02.2016 року, яка складається із земельної ділянки площею 0,1442 га, що знаходиться за адресою: с. Великий Кучурів Сторожинецького району, Чернівецької області - по 1/3 частині вказаного спадкового майна кожному; свідоцтво про право на спадщину від 26.02.2016 року, яка складається із Ѕ частки грошових вкладів на суму 5691,81 грн. з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями - по 1/3 частині вказаного спадкового майна кожному. Разом з цим, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. 01 лютого 2016 року та 26 лютого 2016 року були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частки будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , по 1/6 частки квартири [ADDRESS] , по 1/6 частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням ними документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно. З метою реалізації свого права на отримання спадщини за законом, а саме на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою [ADDRESS] , сторони по даній справі звернулися до Сторожинецького районного суду, Чернівецької області з позовною заявою про визнання права власності на частку. Зазначають, що відповідач [PERSON] не визнає права позивачів на частку у зазначеному спадковому майні в зв`язку із тим, що право власності на спірну квартиру зареєстроване за нею, а будинок, зі слів останньої, був зведений виключно за її особисті кошти і [PERSON] вважає дане майно особистою приватною власністю. За таких обставин, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом їх невизнаного права. Аргументують, що їх батько за життя, займався виробництвом столярних виробів, в тому числі за кордоном, де працював за контрактом, заробляв значні кошти, які пересилав та привозив особисто в Україну та не укладав будь-яких письмових домовленостей, в тому числі шлюбного контракту з відповідачем, в яких би встановлювався правовий статус спільно нажитого майна, виключно за нею. Одночасно вказують, що у березні 2017 року звертались до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про визнання права власності на зазначене вище спадкове майно, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22.07.2019 року, було залишено без розгляду. Також обґрунтовують, оскільки, будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] в експлуатацію не приймався, та не має державної реєстрації, тому, право власності на нього у [PERSON] (спадкодавця) не виникло, і тому він не може бути об`єктом, спадкування, так як у спадщину переходять тільки права та обов`язки як забудовника цього будинку, а також право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані у процесі його будівництва. Вважають, що враховуючи обставини, які свідчать, що за життя їх батько самочинно звівши житловий будинок по [ADDRESS] і зазначена забудова становить одне ціле, набув право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були ним використані в процесі цього будівництва, тому виходячи із змісту ст. 1218 ЦК України, вони мають законне право на спадкування зазначених майнових прав, які належали йому. Просять суд, ухвалити рішення, яким: визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , право власності на 1/6 будівельних матеріалів, обладнання та інших речей, які були використані у процесі будівництва будинку, який розташований за адресою в [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , право власності на 1/6 будівельних матеріалів, обладнання та інших речей, які були використані у процесі будівництва будинку, який розташований за адресою в [ADDRESS] . Рух справи та позиція сторін Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 28.04.2021 року відповідач [PERSON] направила на адресу суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вважає, що до спірних правовідносини необхідно застосувати ст.ст. 57, 104 СК України, оскільки частково спірне майно набуте хоч і під час шлюбу, але за особистий кошт, а в іншій частині майно набуте після смерті другого з подружжя. Зазначає, що житловий будинок на земельній ділянці [ADDRESS] , на сьогоднішній день не закінчений будівництвом, не зданий в експлуатацію і право власності на нього не зареєстровано та відповідно до ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Заперечує проти доводів позивачів про спільну з спадкодавцем [PERSON] участь у будівництві зазначеного майна, оскільки частина майна була збудована в 2002-2005р. за її особистий кошт, а інша частина у період 2016 року після смерті спадкодавця. Зазначає, що факт приналежності грошових коштів до особистих підтверджується банківськими виписками з яких вбачається, що в 2002 році відповідачем було знято з особистого депозитарного рахунку у сукупності 8863,82 доларів США. Стверджує, що фактично основне будівництво проводилось її та її покійного сина [PERSON] силами. До технічно складних та об`ємних робіт залучались робітники з її рідного села Великий Кучурів. Зокрема, в період 2002-2005р. за особисті кошти, які було знято з депозитних рахунків банківської установи, було на вільній від забудови земельній ділянці зведено будинок з шлакоблоку (коробку будинку, встановлено віка, двері, внутрішні перегородки та встановлено покрівлю). Зазначає, що дані обставини зможуть підтвердити свідок [PERSON] . Враховуючи наведене вважає, що позивачі не мають підстав претендувати на частину будівельних матеріалів задіяних в будівництві по [ADDRESS] в період 2002-2005 років. Аргументує, що після смерті спадкодавця, [PERSON] , вона за особистий кошт здійснила капітальні покращення будинку по [ADDRESS] . Зокрема було здійснено наступні роботи: по всьому будинку замінено електричні мережі, по всьому будинку змінено покриття підлог, вирівняно внутрішні стіни обшиті під євро ремонт стіни та стелі по першому поверху будинку. На другому поверсі дві кімнати, сходинкова клітина та коридор першого поверху обшиті вагонкою, підлоги покриті ламінатом, балкон реставровано, облаштовано його плиткою, залито вимощення навколо будинку. Також зазначає, що на підтвердження проведення будівельних робіт, частково збереглися товарні чеки, накладні на товар, касові квитанції в загальній кількості 17 штук. на суму 22 922 грн., зазначені будівельні роботи були проведені після смерті спадкодавця (після 13.06.2015р.) за її особистий та їх вартість не може входити до майна, яке підлягає поділу в порядку спадкування. Крім того звертає увагу на те, що самочинне будівництво було здійснено на земельній ділянці, яка належить відповідачу [PERSON] на праві особистої власності, що виникло в результаті приватизації. Бажає скористатись правом, що передбачене ч.1 ст.93 ЦПК України і поставити позивачам не більше десяти запитань про обставини, що мають значення для справи. Перелік питань додаються до відзиву. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.06.2021 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Станкевич М. про здійснення опитування сторони по справі, позивачів як свідків, та зобов`язано позивачів по справі надати відповіді на запитання: 1. Чи приймав позивач участь у будівництві дачного будинку по [ADDRESS] ? 2. Якщо приймав то вказати в який період, і в чому така учать полягала ? 3. Коли позивач останній раз навідувався до будинку [ADDRESS] ? 4. Чи безпосередньо бачив позивач як [PERSON] приймав участь у будівництві дачного будинку по [ADDRESS] ? 5. Якщо позивач безпосередньо бачив як [PERSON] приймав участь у будівництві дачного будинку по [ADDRESS] , в чому така участь полягала і в який період відбувалась ? 6. Чи відомо позивачу про участь [PERSON] у будівництві житлового будинку в с. Великий Кучурів під час проведення будівництва по [ADDRESS] ? 7. Чи відомо позивачу походження коштів на придбання квартири [ADDRESS] . Чи відомо позивачу походження коштів на проведення будівництва по [ADDRESS] ? 22.06.2021 року на адресу суду було скеровано заяву від [PERSON] з відповідями на запитання відповідача. Також, 22.06.2021 року на адресу суду було скеровано заяву від [PERSON] з відповідями на запитання відповідача. Після неодноразового відкладення справи за заявами представників позивача та представника відповідача Шевченківський районний суд ухвалою від 25 червня 2021 року суд постановив закрити підготовче судове засідання в справі та призначив справу до судового розгляду. 18.10.2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло клопотання від представника позивачів адвоката Жар Ю.Г. про призначення по справі судову будівельно-технічну екпертизу. 22.10.2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло заперечення представника відповідача адвоката Станкевич М.С. на клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, мотивуючи наступним. Позовними вимогами по даній справі є визнання права власності на будівельні роботи та матеріали незакінченого будівництва за адресою [ADDRESS] та визнання права власності на частку в квартирі [ADDRESS] . Вартість квартири чи вартість будівельних робіт не впливає на обсяг заявлених позовних вимог і визначення актуальної вартості не змінить розмір часток на які претендують позивачі. Підставами для пред`явлення позову є права позивачів як спадкоємців і на ці права не впливають перелік будівельних робіт та матеріалів використаних під час будівництва чи вартість майна - предмета позову. Враховуючи, що відповіді на питання, які поставлені перед експертами не стосуються предмета доказування і не впливають на обсяг заявлених вимог, вважає, що призначення експертизи не призведе до встановлення обставин які є важливими для розгляду справи однак суттєво затягне строк розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 15,16 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08 липня 2015 року, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, згідно заведеної спадкової справи № 57797314 від 11 серпня 2015 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41406821 від 04 вересня 2015 року. (а.с. 22). Внаслідок прийняття спадщини сторони по справі отримали свідоцтво про право на спадщину від 01.02.2016 р., яка складається із земельної ділянки площею 0,1442 га, що знаходиться за адресою: с. Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області - по 1/3 частині вказаного спадкового майна кожному. Також, сторони по справі отримали свідоцтво про право на спадщину від 26.02.2016 р., яка складається із Ѕ частки грошових вкладів на суму 5691,81 грн. з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями - по 1/3 частині вказаного спадкового майна кожному.(а.с. 23-25). Разом з цим, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. 01 лютого 2016 року та 26 лютого 2016 року були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частки будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , по 1/6 частки квартири [ADDRESS] , по 1/6 частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням спадкоємцями документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно. (а.с. 26,27) Згідно свідоцтва про укладання шлюбу від 23 квітня 1982 року серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . (а.с. 28) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.10.1998 року [PERSON] продала а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 29). Згідно державного акту серії ЯБ № 642308 на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0528 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 30) У відповідності до листа ЧКОБТІ № 1336 від 08.07.2016 року станом на 30.12.2012 року, право власності за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, кв. [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстрована, реєстрація здійснена за іншою фізичною особою.(а.с. 40) Згідно висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки від 22.01.2021 року ринкова вартість квартири яка розташована у [ADDRESS] , загальною площею 46,20 кв.м. становить 281960,00 грн. (а.с. 41) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна від 18.01.2021 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 43) Згідно перекладу документу з новогрецької мови на українську від 07.01.2002 року відбулось дострокове погашення строкового рахунку в іноземній валюті в розмірі 3703. 82 дол. США. (а.с. 72-73) Згідно перекладу документу з новогрецької мови на українську від 10.07.2002 року дані вкладника [PERSON] складають 5160 дол. США. (а.с. 74-75) Вищенаведені докази у своїй сукупності співмірні і з показаннями свідків. Під присягою [PERSON] зазначила, що квартира була придбана за час шлюбу, відповідач отримала землю і там побудували з батьком будинок. Вона із позивачем не вкладала кошти в нерухомість. Більше дітей не має, тільки вона і брат. Будинок в Кучурові був проданий і ми свою частину продали. Свідок [PERSON] під присягою суду надав показання про те, що [PERSON] був попросив зробити ремонт на дачі, яка знаходиться по [ADDRESS] , володарем була відповідач [PERSON] . Він проводив ремонтні роботи, дах був, придбали гібсокартон, шпакльовку, старт, фініш на Дубінській . Також було придбано мінвату, сітку для стін, метраж близько 90-100 кв.м., цемент для стяжки. Зазначає, що ремонт був необхідний, бо там не можливо було проживати, оскільки в будинку 6-7 років ніхто нічого не робив. Фундамент був, роботу здійснювали внутрішню, біля будинку нічого не робили. Було дві бригади для робіт. Свідок [PERSON] під присягою зазначив, що по 2006 рік велося будівництво. Відповідач з чоловіком поїхали за кордон, після того як приїхали із закордону, то будувалися в Кучурові . Після Греції в [ADDRESS] гроші не вкладались. Коли авто було придбане не знає, але здається після Греції. Проводились роботи зовнішні, було проведено воду, плитка стоїть на сьогодні, є повноцінний ремонт, це є маленький будинок, документи не бачила, тітка просила про допомогу зробити капітальний ремонт, жити до ремонту там неможливо було. Коли вона там була, то було 6-7 чоловіків, які працювали, хто оплачував роботи не бачила. Зазначив, що після приїзду з Греції не знає де вкладались кошти, але в Кучерові постійно проводились роботи по приїзду придбали квартиру, а ле у відповідачки була квартира і наскільки вона знає, відповідачка її продала і купила іншу квартиру. Будинок після ремонту придатний для проживання. Під присягою свідок [PERSON] в засіданні зазначив, що познайомився з відповідачкою через її чоловіка, допомагав у проведенні ремонтів, стан будинку був не придатний, замінювались двері, підлога, мало місце перепланування, зроблена була вода. Фінансовими питаннями займалася відповідачка, з нуля будинок не будувався. Складався список, що слід купити відповідачка їздила за матеріалом, розплачувалась відповідачка, в епіцентрі небагато купували, більшість квитанцій надавали, але і було, що і не надавали. Під присягою свідок [PERSON] в засіданні пояснила, що бабуся отримала земельну ділянку за час того, коли вона працювала на фабриці, будова розпочалась через кілька років, після чого поїхали на зоробіки в Грецію. Зазначила, що будувалось для того, щоб там проживали її батьки, також їй розповідали, що вона там буде житии. До смерті батька був літній будиночок, після приїзду з Греції здійснювалась забудова. Зазначила, що дід розписував іконостаси, вироби з дерева. На [ADDRESS] після приїзду з Греції нічого не проводилось. Були проблем из проводкою, і після чого ремонтні роботи, Зазначила, що родина відповідачки допомагала коштами для ремонту будинку. Пояснила, що їй невідомо чи будинок на [ADDRESS] узаконено. Також зазначила, що позивачі не приймали участі в будівництві будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, передбачено ст. 16 ч.1 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ч.1, 2 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно частини 3 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно частини 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. За приписами частини 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно частини 1 статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки, відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку , визначеному ст.392 ЦК України. Судом встановлено, що батько позивачів [PERSON] за життя не оформив належно державну реєстрацію нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач надала суду докази щодо походження коштів, а саме листи з перекладом з банківських установ (а.с. 72-75), які підтверджують фінасування будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 392 ЦК України, тільки власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилом ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ч. 3 ст. 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За таких обставин, зазначений позивачами житловий будинок за життя їх батька не був належно оформлений, останній не набув на нього права власності, а тому житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не може бути об`єктом спадкування. При цьому варто зазначити, що суд не може перебирати на себе повноваження органів державної реєстрації, яким законом надано повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі реєстрації права власності. За таких обставин вимога позивачів щодо визнання за ними права власності на житловий будинок у зв`язку з смертю їх батька до задоволення не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Висновки. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог заявлених [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed