Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

В обґрунтування позову позивач зазначав, що йому на праві власності належить житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку з його дозволу був зареєстрований відповідач [PERSON] , який є його онуком, але який з липня 2019 року виїхав з будинку і фактично в ньому не проживає. З будинку відповідач виїхав самостійно, коли помер його батько. В зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в будинку та не мешкає в ньому позивач не має змоги повністю розпоряджатися своїм житловим будинком. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 28 грудня 2021 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10495921 від 09 жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є членом сім`ї позивача та зареєстрований в спірному будинку з 18 вересня 2017 року. Той факт, що відповідач [PERSON] в житловому будинку не проживає з липня 2019 року без поважних причин підтверджується актом комісії ОСН «Водограй» м. Люботин від 04 грудня 2021 року, складеним за місцем знаходження будинку, та спільною заявою від 05 грудня 2021 року, складеною сусідами позивача - [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке відповідач має право займати, визначається його власником. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено двомовністю між ним і власником житла або законом. Відповідач як член сім`ї власника мав право на проживання в спірному житловому будинку, але він втратив це право, оскільки не проживає в ньому без поважних на то причин з липня 2019 року, тобто більше року, а тому суд вважає, що він втратив право користування житловою площею в спірному житловому будинку. З урахуванням наведеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved