Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь зі [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з липня 2018 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спору про визнання батьківства немає. 14 липня 2020 року фактичні шлюбні відносини були припинені у зв`язку з тим, що спільне життя суперечило інтересам сторін та малолітньої дитини. Спільний син проживає разом з позивачем, відвідує дошкільний навчальний заклад. Через те, що дитина часто хворіє позивачка не має змоги влаштуватися на роботу, а тому разом з дитиною перебуває на утриманні її батьків. Відповідач, у свою чергу приховує від позивачки рівень свого доходу, добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини не погоджується, свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, а за період з 2019 року по 2021 року надавав грошові кошти протягом одного-трьох місяців. При цьому зазначила, що відповідач є працездатною та здоровою особою, інших дітей на утриманні не має, стягнення за виконавчими документами з нього не справляються. У зв`язку з викладеним позивачка була вимушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2021 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON] , який народився [INFO] , про що 13 червня2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 683 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 428» Харківської міської ради від 29.11.2021 року № 192/01-35, [PERSON] , [INFO] , відвідує групу № 3 (3 рік життя) КЗ «ДНЗ № 428» з 09.09.2021 року, режим роботи групи з 08.00-17.00 год. (а.с. 7). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні даної справи суд враховує рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положення ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та призначити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 02.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судовий збір стягується відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved