Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [INFO] на тимчасово окупованій території АР Крим [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області, в м. Сімферополь АР Крим, яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги, заявник [PERSON] вказує, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території АР Крим, є її матір`ю. Оскільки факт смерті матері підтверджується справкою медичного закладу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, отримати свідоцтво про її смерть вона не має можливості, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даною завою. Ухвалою судді 15.02.2022 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження з особливостями провадження, передбаченими ст. 317 ЦПК України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Каланчацького ВДРАЦС у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.2 ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Армянськ, АР Крим, Україна померла [PERSON] , що підтверджено копією довідки про захоронення від 07.12.2021 №428 видане МКП «Блогоустрій». Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть. Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI, передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внутрішнього переміщення осіб» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено і Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Пунктом 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, а також надати документи для реєстрації смерті, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, іншого порядку для вирішення зазначеної ситуації Законодавством України не визначено. Згідно п.1 ч.1ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою. Відповідно до заяви поданої заявницею [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, заявлені вимоги викладено в такій формі: «Встановити факт смерті [INFO] на тимчасово окупованій території АР Крим [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області, в м. Сімферополь АР Крим, яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] .». Оскільки суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому вважає за необхідне задоволити їх в тій формі, в якій вони заявлені заявницею в даній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved