Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

У червні 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.09.2019 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексним договір № 1/3726071, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 84499,95 грн., строком до 12.09.2024 року зі сплатою 15% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,99 % в місяць від суми кредиту. Відповідач зобов`язався повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту. ПАТ «КредіАгріколь Банк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 87951,31 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не надавав. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.09.2019 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексним договір № 1/3726071, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 84499,95 грн., строком до 12.09.2024 року зі сплатою 15% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,99 % в місяць від суми кредиту. Згідно п. 1.1. кредитного договору, [PERSON] прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості, як День повернення кредиту. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із матеріалів справи, банком зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до якого зобов`язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту. Згідно п. 3.1 кредитного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою, згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за кий сплачується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 11.05.2021 року, який міститься в матеріалах справи, відповідачі мають заборгованість перед АТ «Креді Агріколь Банк» в сумі 87951,31 грн., з яких: 65623,23 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 2424,58 грн. - прострочена заборгованість; 253,66 грн. - нараховані відсотки; 2 821,69 грн. - прострочені відсотки; 2 640,76 грн. - загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам; 1681,55 грн. - комісія; 9142,74 грн. - рахунок простроченої комісії; 3363,10 грн. - загальна сума реструктуризації по простроченій комісії. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання по комплексному договору № 1/3726071 від 13.09.2019 року та протягом тривалого часу не здійснює платежі по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 87951,31 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved