Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

У вересні 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву обґрунтовано тим, що заявник є власником стояночного місця № [NUMBER] на ІІІ-ому рівні підвалу в будинку [ADDRESS] . Однак, при видачі свідоцтва про право власності на даний об`єкт було допущено орфографічну помилку, оскільки відбулась транслітерація при перекладі прізвища, у зв`язку з чим утворились розбіжності у документах, що посвідчують його особу та правовстановлюючих документах, які перешкоджають йому володіти, користуватись та розпоряджатись власністю. У зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 04.01.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В судовому засіданні 09.02.2022 представник заявника підтримала подану до суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 29.12.2008, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради Симхович Наум є власником стояночного місця № [NUMBER] на ІІІ-ому рівні підвалу за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності, який складається з приміщення, загальною площею 20.6 кв.м, відображеного у технічному паспорті від 19.12.2008. Дане свідоцтво видане на підставі договору від 02.12.2004 № 9-С про інвестування в будівництво стояночного місця автотранспорту в підземному паркінгу в будинку, що будується по [ADDRESS] , акту прийому-передачі від 25.11.2008. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеске міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Симхович Наум є власником стояночного місця № [NUMBER] на ІІІ-ому рівні підвалу за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 05.01.2017 № \~1532-16-00, виданої ГУ ДФС в Одеській області прізвище заявника вказано як « [PERSON] », а дата реєстрації в Державному реєстрі 27.12.1999. Окрім того, відповідно до паспорта громадянина Республіки Молдова, Серії [NUMBER] , виданого 22.06.2015 ДП «ДЦРІ «РЕЖИСТРУ» та його перекладом з англійської мови на українську мову, завіреним 27.08.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ламаном А.І., прізвищем заявника вказано « [PERSON] ». Згідно посвідки на тимчасове проживання в Україні від 24.062021 № [NUMBER] прізвищем заявника є « [PERSON] ». Судом встановлено, що до звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявник звертався до виконавчого комітету Одеської міської ради з проханням здійснити виправлення орфографічної помилки у його прізвищі. Проте, листом від 31.08.2021 № 264-с/вих юридичний департамент Одеської міської ради відмовив [PERSON] у здійсненні таких дій та рекомендував звернутись до суду. Рішенням від 20.09.2021 № 60472694 державним реєстратором прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Панфіловою О.І. відмовлено у державній реєстрації права власності на стояночне місце № [NUMBER] на ІІІ-ому рівні підвалу за адресою: [ADDRESS] , оскільки заяву про реєстрацію права власності подано представником Сімховича Наума, тоді як правовстановлюючий документ на вказаний об`єкт нерухомого майна належить [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5). Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу Свідоцтва від 29 грудня 2008 року Серії САС № 635162 про право власності на стояночне місце № [NUMBER] на ІІІ-ому рівні підвалу будинку [ADDRESS] , виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, що необхідно йому для державної реєстрації права власності на це майно. Обставини належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу підтверджуються вищенаведеними наявними у матеріалах справи доказами, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved