Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , у якому просила визнати за нею та її неповнолітньою донькою [PERSON] право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , яке виникло на підставі договору найму (оренди) житлового приміщення від 09.10.2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та зобовязати [PERSON] не чинити їм перешкод у користуванні квартирою до моменту припинення дії договору найму (оренди) житлового приміщення від 09.10.2019 року. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 09.10.2019 року позивач та її неповнолітня донька, [PERSON] , були зареєстровані за місцем свого постійного проживання в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , яка на той час належала на праві власності [PERSON] на підставі договору міни від 27.05.2010 року. 09.10.2019 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір найму (оренди) житлового приміщення, згідно якого [PERSON] надав позивачу квартиру у строкове платне користування. Вказує, що 27.03.2020 року державним підприємством «СЕТАМ» у зв`язку із примусовим виконанням заочного рішення суду були проведені електронні торги щодо продажу вищевказаної квартири. Переможцем торгів став [PERSON] . Після реєстрації права власності на квартиру [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач зазначає, що колишній власник квартири [PERSON] також звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської М.А.. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання електронних торгів недійсними та витребування від [PERSON] майна (квартири) на користь [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року було зупинено провадження у справі про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою до набрання законної сили судовим рішенням у справі про витребування квартири від [PERSON] на користь [PERSON] . Однак, як стверджує позивач, 31.03.2021 року [PERSON] продав квартиру [PERSON] . Позивач зазначає, що після придбання квартири відповідачем невідомі особи, які, з їх слів, діяли за вказівкою відповідача, неодноразово намагались незаконно (без дозволу та без відома позивача) потрапити всередину квартири та виселити з нього позивача та її доньку. Позивач вказує, що відповідач створює перешкоди у реалізації позивачем права користування квартирою, зокрема, шляхом відключення електро- та водопостачання до квартири. З метою захисту своїх прав та прав неповнолітньої позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 21.02.2022 року на адресу суду надійшли пояснення від [PERSON] , у яких відповідач зазначає, що договір оренди має фіктивний характер, а сама квартира на момент придбання її відповідачем та на момент подання позову знаходиться у непридатному для проживання стані. Також відповідач зазначає, що у власності у позивача є квартира, а в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач та її донька проживали у квартирі чи сплачували орендну плату. На думку відповідача, стороною позивача не надано жодного доказу, що відповідач вчиняв чи вчиняє перешкоди у користуванні квартирою. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову, просив його задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на фіктивність укладеного договору оренди та відсутність доказів порушення прав позивача з боку відповідача. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляну на наступне. Судом встановлено, що відповідно інформаційної довідки №207554508 від 27.04.2020 року квартира [ADDRESS] , перебувала у власності [PERSON] , на підставі договору міни від 27.05.2010 року. 09.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) житлового приміщення - вищезазначеної квартири. Строк дії договору 35 місяців з моменту підписання акту №1 приймання-передачі квартири. Цього ж дня між сторонами було підписано акт №1 приймання-передачі житлового приміщення. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою №208772799 від 13.05.2020 року вищевказана квартира належить на праві власності [PERSON] . Підстава державної реєстрації: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 14.04.2020 року. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2021 року [PERSON] продав [PERSON] вищевказану квартиру. Відповідно до інформаційної довідки №254274966 від 25.04.2021 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлових умов та про відсутність зареєстрованих осіб від 10.05.2020 року, що складена комісією ТОВ «Комфортна оселя», фактично встановлені умови в квартирі не є придатними для проживання (відсутні меблі, сантехніка, електро та водопостачання). В квартирі незавершений будівельний ремонт, що дає можливість припускати, що з моменту здачі будинку в квартирі фактично проживаючих не було. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що у неї існують перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки відповідач не визнає прав позивача та її неповнолітньої дитини на користування квартирою, а також сторонні особи за вказівкою відповідача намагались виселити її з займаного приміщення. Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. В силу положень ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Згідно з ст.814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно до ст.816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо володіння та користування житлом. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років (ст.821 ЦК України). Суд зазначає, що жодних письмових доказів стороною позивача на підтвердження протиправної, винної поведінки відповідача, вчинення останнім перешкод у користуванні квартирою, які б мали місце до звернення позивача до суду з даним позовом за захистом порушеного права, позивачем в розпорядження суду надано не було і матеріали цивільної справи належних доказів щодо обставин спору не містять. Позивачем також не надано доказів, що вона фактично проживає зі своєю неповнолітньою донькою у спірному приміщенні, оскільки відповідно до Акту обстеження дана квартира не придатна для проживання. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду на момент звернення позивачки до суду в квартирі мешкав її брат. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення (ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а також факту порушення прав позивача з боку відповідача, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed