Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У грудні 2021 Департамент соціальної політики ВМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, відповідно до якого просив стягнути з [PERSON] на свою користь надміру виплачені кошти державної допомоги сім`ям з дітьми за період з 01.08.2019 по 31.01.2020 в розмірі 2770,87 грн. Мотивував тим, що відповідач, перебуваючи на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та отримуючи соціальну допомогу на дитину як одинока матір відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 « По порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми» не задекларувала заробітну плату в розмірі 8809 за травень - червень 2019, в результаті чого виникла переплата коштів в розмірі 2770,87 грн. Відповідач у позасудовому порядку кошти не повернула, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] 08.08.2019 подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям, попереджена про обов`язок своєчасно повідомляти про всі обставини, що впливають на виплату допомоги та попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати допомоги в разі подання неправдивих чи недостовірних даних про доходи та майновий стан, також в цей день відповідно подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися з призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій зазначила про свої доходи з 01.02.2019 по 31.07.2019, та в графі про доходи зазначила «не має» (а.с. 5 - 7). Департаментом соціальної політики ВМР 09.08.2019 вирішено призначити [PERSON] допомогу сім`ям з дітьми, у сумі 1699 грн з 01.08.2019 по 21.08.2019, та 2118 грн з 22.08.2019 по 31.01.2020 (а.с.8). Актом про проведення звірки інформації про доходи, що внесені в декларацію для отримання державної соціальної допомоги та субсидії виявлено розбіжності ( а.с. 12). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] отримувала кошти у вигляді заробітної плати за період за травень - червень 2019, це також підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 10-11). Відповідно до розрахунку від 24.01.2020 сума переплати складає 4404,54 грн. (а.с.13). 03.02.2020 та 23.11.2020 Управлінням соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики ВМР надіслано вимоги про добровільну сплату відповідачем надміру сплачених коштів ( а.с.14, 16). Заявою від 13.02.2020 відповідачка просила утримати суму переплати в розмірі 20% від наступних нарахувань, проте частину надміру отриманих коштів у сумі 2770,87 грн. не повернула. Судом встановлені такі фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини сторін, врегульовані Законом України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 «Про порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми» Відповідно до ст. 3, 5 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» державна допомога призначається одиноким матерям. Така допомога призначається органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Частиною 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Статтею 1 вказаного закону визначено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 (надалі - Порядок), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається у визначеному законодавством порядку. Перелік документів, які подаються для призначення допомоги, визначений п.35 Порядку. Відповідно до вказаного Порядку, виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється , зокрема, якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк допомогу на дітей одиноким матерям може бути призначено не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Підприємства, установи та організації несуть відповідальність за шкоду, заподіяну сім`ям з дітьми або державі внаслідок несвоєчасної видачі документів або видачі неправдивих даних, і відшкодовують її в установленому законом порядку. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач станом на день подання заяви про надання допомоги знала про свій дохід проте не вказала його у декларації, а приховала обставини, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тобто має місце недобросовісность зі сторони відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення 2270 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат, оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved