Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач МТСБУ, в особі представника Якимової А.С., яка діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду в порядку регресу в сумі 22864,96 грн, судові витрати у сумі 2270,00 грн покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.10.2020 року приблизно о 00 год. 10 хв. у м. Харкові, по просп. Московському, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.11.2020 року відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння ДТП Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 15.10.2020 року власник пошкодженого автомобіля, в особі представника [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 23.11.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 28175,97 грн. 24.12.2020 року Позивачем здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 20714,96 грн. Окрім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2150,00 грн. Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 22864,96 грн. Відповідач в добровільному відшкодування збитків в порядку регресу не здійснює, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду. Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача - Якимова А.С., у судове засідання не з`явилась, окремим пунктом у позовній заяві просить суд проводити судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. В установлений ч. 7 ст. 178ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, в зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає можливим проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 04.10.2020 року о 00 годині 10 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] , в м.Харкові по пр-ту Московському, 190/2В, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду. Після ДТП [PERSON] покинув місце пригоди з невідомих причин. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 року (справа № 645/5989/20, провадження № 3/645/2028/20) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України, накладено адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі340,00 гривень (а.с. 15-17). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП перебував на праві власності у Фермерського господарства «Кегичівське», та був застрахований згідно полісу серії ЕР № 201369088, терміном дії з 03.10.2020 року до 02.10.2021 року (а.с. 13,23,52). Згідно інформації, наданої позивачем, на момент ДТП у [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак [NUMBER] , був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 57). Відповідно звіту № SOS_201029-208784 від 23 листопада 2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 35 339 (тридцять п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн 96 коп. (а.с. 24-29). Позивачем здійснені витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 2150,00 грн, які позивач включає до суми відшкодування в порядку регресу, що підтверджується: ремонтою калькуляцією № 525/220 від 23.11.2020 року, телеграмою на адресу [PERSON] , рахунком на оплату, актом надання послуг та рахунком на оплату № 4473 від 11.12.2020 року, з яких вбачається, що на підставі договору № 20/040 від 01.01.2020 року було проведено такі роботи як організація складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення збитків транспортного засобу ВАЗ, [NUMBER] , та повідомлення телеграфом, а також платіжним дорученням № 2247463 від 12.01.2021 року (а.с. 32,38-43,54-56). Відповідно ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. У постанові від 03.12.2018 року по справі № 2а-10503/09/1570 ВС вказав, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню (п. 49). Для спростування преюдиційних обставин учасник справи, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, в загальному порядку за правилами визначеними процесуальним законодавством (п.51). Проте, відповідач [PERSON] доказів на спростування преюдиційних обставин не надав. Вина [PERSON] встановлена постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 року у справі № 645/5989/20 (провадження № 3/645/2028/20). Окрім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України визнало дорожньо-транспортну пригоду, зазначену у даному рішенні суду, страховим випадком та виплатило на користь власника автомобіля ««ВАЗ 2107» - Фермерського господарство «Кегичівське» суму страхового відшкодування у розмірі 20714,22 грн, що підтверджується довідкою про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 20.12.2020 року, наказомпро відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, номер справи 71607, платіжним дорученням № 2546395 від 24.12.2020 року (а.с. 51-53). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню 22864,96 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. З відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судові витрати в сумі 2270,00 грн (платіжне доручення № 9802459 від 23.08.2021 року).

Outcome: approved