Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне. 08.08.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано у 2021 році. Дитина проживає разом з нею. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Як зазначила позивачка, відповідач є працездатним, тому може надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала до суду акт про фактичне проживання від 23.12.2021 року № 01-20-848. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, вказав, що дитини проживає як з позивачкою, так і з ним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено наступні обставини. З 08.07.2013 року [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13.08.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом позивачкою, що підтверджується актом Комітету мікрорайону № 1 Краматорської міської ради про фактичне проживання від 23.12.2021 року № 01-20-848, відповідно до якого у квартирі [ADDRESS] з 2020 року по теперішній час проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач добровільно не утримує сина. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з позовної заяви позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, оскільки відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, він не має, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично ставиться до заяв відповідача про те, що дитина проживає також і з ним, так як на підтвердження цього відповідачем надано до суду лише копії з домової книги, що може свідчити лише про місце реєстрації дитини, а не про місце її проживання та утримання відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved