Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, де вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] . Будинок, в якому знаходиться його квартира розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1247 га. Частина вказаної земельної ділянки знаходиться у власності [PERSON] 0,0290 га, [PERSON] 0,027 га, [PERSON] 0,018 га. Посилаючись на те, що частина земельної ділянки, що повинна належати йому, пропорційно до його частки у праві власності на будинок, не визначена та не виділена в натурі і один із співвласників будинку [PERSON] не дає свою згоду на приватизацію частини земельної ділянки в розмірі 0,0260 га, позивач просить: «Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , виділивши мені, [PERSON] , в користування частину земельної ділянки, площею 0,0260 га, пропорційно до розміру частини будинку (квартири [ADDRESS] ), що належить мені на праві власності». Ухвалою судді від 20 червня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання (т.1 а.с.16). Протокольною ухвалою суду від 17 червня 2020 року (т.2 а.с.13) [PERSON] , який приймав участь в справі як третя особа, було замінено на його правонаступників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в зв`язку з тим, що 08 квітня 2019 року [PERSON] подарував їм свою квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с.220-221) та 290/1247 часток земельної ділянки, площею 0,1247 га, розташованої за вказаною адресою (т.1 а.с.222-223). Протокольною ухвалою суду від 25 травня 2021 року (т.2 а.с.94-95) замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] , в зв`язку з тим, що 08 квітня 2021 року [PERSON] продала [PERSON] свою квартиру [ADDRESS] та 180/1247 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1247 га, розташованої за вказаною адресою (т.2 а.с.89-91). Протокольною ухвалою суду від 25 травня 2021 року (т.2 а.с.94-95) замінено третю особу [PERSON] на [PERSON] , в зв`язку з тим, що 21 жовтня 2020 року [PERSON] подарував [PERSON] власні 270/1247 ідеальних частин земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.85-86). В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що між співвласниками будинку був укладений договір про порядок користування земельною ділянкою. Крім цього, відповідач та її представник посилалися на те, що фактичні межі земельної ділянки під вказаним домоволодінням не співпадають із межами даної земельної ділянки в кадастровому реєстрі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд задовольняє позов виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтвердилось копією спадкового договору від 20 серпня 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.5,6). Відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , 180/1247 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1247 га, розташованої за вказаною адресою, 1/3 частка квартири [ADDRESS] цього ж будинку та 290/3741 часток земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, що підтвердилось в судовому засіданні копіями договору купівлі-продажу від 08.04.2021 (т.2 а.с.89-91) та договору дарування від 08.04.2019 (т.1, а.с.220-221). Третім особам [PERSON] , [PERSON] належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS] та по 290/3741 часток земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою (т.1, а.с.220-221). Третій особі [PERSON] належить 270/1247 ідеальних частин спірної земельної ділянки, що підтвердилось копією договору дарування від 21.10.2021 (т.2 а.с.85-86). Інша частина земельної ділянки вказаного домоволодіння, в розмірі 26/100 ідеальної частини, рахується за Житомирським міськвиконкомом, що підтвердилось довідками Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (т.1 а.с.43,44). Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить сторонам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Житомирській міській раді на праві спільної часткової власності. Позивач користується спірною земельною ділянкою, як такою, що була виділена для будівництва і обслуговування будинку. Рішенням Житомирської міської ради №309 від 06.09.2016 [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 0,0260 га, по [ADDRESS] (т.1 а.с.9). Однак, вказане рішення не реалізоване позивачем, в зв`язку з тим, що попередній співвласник домоволодіння та земельної ділянки [PERSON] не надала свою згоду на приватизацію позивачем земельної ділянки. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок. Частиною 1 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди\~\~у судовому порядку. Відповідно до ч.1, 3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За змістом ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами 1 та 2 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні,\~у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно роз`яснень, наданих судам у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку (п.22 наведеної постанови Пленуму). Згідно ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З метою вирішення питання щодо можливості визначення порядку користування спірною земельною ділянкою судом неодноразово призначалися судові земельно-технічні експертизи. Дослідивши матеріали проведених експертиз, суд приймає до уваги висновок судового експерта №653/04-2018 від 28.04.2018, як найбільш правильний, доцільний, обґрунтований та повний (т.1 а.с.102-120). Так, зазначеним висновком визначено яка площа земельної ділянки перебуває у фактичному користуванні кожного із сторін по справі виходячи з закріплених меж кадастровим номером з урахуванням загальної площі 1247 кв.м. Висновком визначено два можливих варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1247 га з кадастровим номером 1810136600:03:033:0011, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в яких [PERSON] пропонується надати у користування земельну ділянку площею 260 кв.м., що відповідає його частці в домоволодінні. Судом також враховується, що варіантом №1, який викладений в додатку №2 до висновку експерта, відповідно до якого позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою, передбачено можливість вільно користуватися земельною ділянкою перед входом в квартиру позивача та обслуговувати усю належну [PERSON] квартиру, без встановлення зайвих сервітутів. При цьому, зазначений варіант №1 жодним чином не утискає права безпосередньо сумісного співвласника - [PERSON] , оскільки межі влаштовані таким чином, що остання має можливість вільно користуватися та обслуговувати свою частину будинку і не позбавлена можливості заїзду на подвір`я з боку вулиці тощо. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та її представника на те, що між сторонами була укладена угода про порядок користування земельною ділянкою, виходячи з наступного. Так, в матеріалах справи міститься копія Угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS] між попередніми співвласниками будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.95). Разом з тим, на ній містяться підписи тільки двох співвласників [PERSON] та [PERSON] . Підпис [PERSON] на угоді відсутній. На даній угоді також відсутня дата її укладення. Крім цього, станом на 22.12.2006, 17.05.2007 роки співвласником будинковолодіння була Житомирська міська рада, яка не була притягнута до участі в підписанні угоди та встановленні порядку користування землею. Зазначеною угодою взагалі не передбачено порядку користування для четвертого співвласника Житомирської міської ради, в зв`язку з чим вона суперечить положенню ст.88 ЗК України, що до наявності згоди всіх співвласників земельної ділянки на встановлений порядок користування землею, і є нікчемною. На підставі викладеного суд задовольняє позов та встановлює порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136600:03:033:0011, загальною площею 0,1247 га ( 1247 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту №1 (додаток №2) висновку судового експерта Свістунова Ігора Сергійовича №653/04-2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.04.2018, виділивши в користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0260 га (260 кв.м.), яка проходить по відповідних точках. На підставі викладеного та

Outcome: approved