Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

24 вересня 2021 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім з 16.07.2018 [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кіряковка Глобинського району Полтавської області, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] був чоловіком матері заявника [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] . Матір заявника померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. [PERSON] мав розлади психічного здоров`я, порушення пам`яті, та 16.07.2018 пішов з дому та не повернувся. Матір заявника зверталась із заявою про розшук до Київського ВП ГУ НП в Харківській області, та з 16.07.2018 [PERSON] знаходиться в розшуку. Визнання його безвісти відсутнім необхідно заявниці для отримання спадщини. В судовому засіданні заяник вимоги поданої заяви підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та відмовилась від заяви про виклик свідків, та просила ухвалити рішення по вказаній справі на підставі наданих документів. Представник зацікавленої особи П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника, та прийняти рішення на розсуд суду, та вказав, що П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора не може бути залучена у вказаній справі як зацікавлена особа. 24.09.2021 до суду надійшла вказана заява, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 04.11.2021 прийнято до розгляду вказану заяву, та відкрито провадження по вказаній справі. Заслухавши заявника, дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. Заявник є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] у П`ятій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №587п/2021. Матері заявника [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.08.1999 реєстр. № [NUMBER] , в якій останні мешкали та були зареєстровані в ній. 16.07.2018 [PERSON] пішов з дому у зв`язку з чим матір заявника [PERSON] звернулась до Київського ВП ГУ НП в Харківській області із заявою про розшук [PERSON] , та 18.12.2019 зверталась повторно. На адресу суду надійшло подомлення з ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області від 17.01.2022 про те, що [PERSON] страждав втратою пам`яті, та 16.07.2018 о 16.30 год. вийшов з дому та досі не повернувся, та є безвісно зниклим. Його місцезнаходження по даний час не встановлено, що також підтверджується витягом з розшукового обліку МВС. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст.\~305\~ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ст.\~308\~ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. У відповідності до ст.\~306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно ч. 1 ст.\~43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутнім для отримання спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом року за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання останнього безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Outcome: approved