Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розірвано 03.06.2011 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надавав, хоча неодноразово обіцяв. Добровільно виплачувати аліменти на утримання дитини відповідач не бажає, тим самим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, з урахуванням заяви відповідача про визнання позову, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав. Судом встановлено, а сторонами визнано, що між [PERSON] та [PERSON] 21.06.2003 року було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №371 (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як встановлено у судовому засіданні, неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на повному її утриманні. Отже, судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до норм\~СК України\~(ст.ст. 150, 180) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, хоча є працездатною особою, має доходи від трудової діяльності але не має інших осіб на утриманні. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ч.1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності\~приписів ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судовим розглядом встановлено, та відповідачем не спростовано, що [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання своєї малолітньої дитини не надає, крім того, останній є особою працездатного віку, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивачка надасть суду докази того, що вона вжила заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд враховує, що відповідних доказів щодо вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача в 2020 році та неможливості їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, стороною позивачки суду не представлено. В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю цих вимог. Пунктом 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи позивачем були здійснені витрати за надання правої допомоги у розмірі 1000 грн. в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано квитанцію серії ААБ № 210977 від 18.10.2021 року щодо понесених витрат від 18.10.2021 року, у зв`язку із чим підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно\~ст.141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. У порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial