Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Ворожбянської міської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на все її майно та майнові права. 18 листопада 1993 року Кальченківською сільською радою було прийняте рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельних ділянок площею 0,07 га та 0,49 га, призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства відповідно, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Але за життя [PERSON] приватизацію земельних ділянок не завершила. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв, але не оформив її син [PERSON] . За життя її дід [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй. [INFO] [PERSON] помер. З метою прийняття спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори та оформила свої права на частину спадкового майна. Також рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 квітня 2010 року за нею в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . На даний час вона має намір оформити право власності на земельні ділянки для обслуговування вказаного будинку та ведення особистого селянського господарства, але у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не завершила процедуру приватизації, у позасудовому порядку вона зробити цього не може. Посилаючись на викладені обставини, просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації вказаних земельних ділянок. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити (а. с. 54). Представник відповідача - Ворожбянської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнає в повному обсязі (а. с. 49, 53). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу Державного архіву Сумської області від 31 серпня 2021 року відділом актів громадянського стану Кальченківської сільської ради Білопільського району 06 грудня 1935 року складено актовий запис про народження [INFO] [PERSON] , батьками якого записані « [PERSON] ….» і « [PERSON] » (а. с. 9). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 7). 28 лютого 1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 56). Як вбачається з архівного витягу з рішення тринадцятої сесії Кальченківської сільської Ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 18 листопада 1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території Кальченківської сільської Ради народних депутатів» [PERSON] , мешканці с. Крижик, були передані в приватну власність земельні ділянки, які були раніше надані в межах норм, передбачених ст. ст. 56, 57, 67 Земельного кодексу України, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,07 га, а також для ведення особистого підсобного господарства - 0,49 га (а. с. 14). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 5). З довідки Виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Сумського району від 19 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21 грудня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 23). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до положень ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. 27 січня 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (а. с. 27). 17 червня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 28). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 6). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 30 листопада 2009 року [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав зі своєю онукою [PERSON] у с. Крижик, Білопільського району (а. с. 30). Відповідно до копії спадкової справи, 03 червня 2009 року [PERSON] звернулася до Білопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу та в подальшому позивачці видані свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а. с. 24-41). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 квітня 2010 року за [PERSON] у порядку спадкування після [PERSON] визнано право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). У зв`язку з проведеною в державі децентралізацію Кальченківська сільська рада Білопільського району припинила свою діяльність, а її територія увійшла до складу Ворожбянської міської ради. Білопільський район було ліквідовано, а його територія увійшла до складу Сумського району Сумської області. На даний час позивачка бажає оформити право власності на земельну ділянку під будинком та земельну ділянку біля нього, призначену для ведення особистого селянського господарства, але через те, що її прабаба розпочала процедуру приватизацію вказаних земельних ділянок, однак не завершила до смерті, вона не може це зробити в позасудовому порядку (а. с. 16). 10 лютого 2022 року Ворожбянська міська рада відмовила [PERSON] у завершенні процедури приватизації (а. с. 55). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З урахуванням викладеного в разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі №128/1911/15-ц, від 20 березня 2019 року в справі №350/67/15-ц. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] у порядку спадкування право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,07 га та 0,49 га, переданих її прабабі [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. На підставі викладеного,

Outcome: approved