Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10.04.2008. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6300 грн. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] помер, станом на дату його смерті за кредитним договором виникла заборгованість, яка становила 10734 грн 21 коп. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на те, що направлена банком претензія до спадкоємців боржника виконана не була, позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , на свою користь заборгованість у розмірі 10734 грн 21 коп. за кредитним договором № б/н від 10.04.2008, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті Ковпаківського районного суду м. Суми оголошення про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10.04.2008, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який був збільшений до 6300,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 10.04.2008 [PERSON] видано кредитну карту № [NUMBER] , яка неодноразово перевипускалася, останнього разу 12.06.2018 за № [NUMBER], терміном дії 04/22, що підтверджується наданою банком довідкою (а.с. 50). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором, укладеним з [PERSON] становить 10734 грн 21 коп., що є боргом за тілом кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 57). На час смерті [PERSON] зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не було виконано, в зв`язку з чим станом на день відкриття спадщини перед позивачем утворилась заборгованість за тілом кредиту. В матеріалах справи міститься копія витребуваної судом спадкової справи № 75/2019, що відкрита після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] , яка містить претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», подану 30.07.2020 (а.с.143). Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] . Інша відповідач донька [PERSON] - [PERSON] та його сини [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини в установлений законом строк на користь матері [PERSON] , остання спадщину прийняла в установленому законом порядку (а.с. 97, 98, 99, 100, 105). 17.05.2021 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] , [PERSON] було надіслано лист-претензію, в якому повідомлено про розмір кредитної заборгованості [PERSON] станом на дату його смерті, що становить 10734 грн 21 коп., та про необхідність сплатити борг (а.с. 62, 63). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно з приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1297 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2 та 3 ст.1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених ст.1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного ст.1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12, від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. У відповідності до положень 1281 ЦК України, в редакції, яка станом на час відкриття спадщини, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений ст.1281 ЦК України строк АТ КБ «Приватбанк» направлено на адресу Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області претензію до спадкоємців боржника [PERSON] та банк просив довести до їх відома про наявність заборгованості у розмірі 10734 грн 21 коп. (а.с. 143). За правилом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 10.04.2008, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] вбачається, що на момент відкриття спадщини заборгованість за договором становила 10734 грн 21 коп., тому в межах заявлених позовних вимог з відповідача [PERSON] , як спадкоємця, підлягає стягненню вищезазначена заборгованість. Згідно інформації, що міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] на праві приватної власності на час відкриття спадщини належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , чотири земельні ділянки, що входять до складу спадкового майна, отриманого відповідачем [PERSON] (а.с. 133,135,137,139,141). Виходячи з принципу змагальності закріпленого у ст.81 ЦПК України, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. З огляду на викладене, встановивши відповідно до положень ст.1282 ЦК України наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за кредитним договором, факт прийняття спадщини відповідачем [PERSON] після смерті позичальника [PERSON] , наявність спадкового майна у вигляді житлового будинку та чотирьох земельних ділянок, а також не надання відповідачем доказів на спростування того, що вартість спадкового майна не перевищує розмір боргу, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10734 грн 21 коп., яка існувала на час відкриття спадщини. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором, як зі спадкоємця боржника [PERSON] , яким помер [INFO] , підлягають задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з другого співвідповідача [PERSON] , оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів прийняття нею спадщини після померлого [PERSON] , тому відсутні підстави для задоволення позову до вказаного відповідача. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору у розмірі 2270 грн 00 коп.

Outcome: partial