Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

29 грудня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Шишацької селищної ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно ордера № 469 виданого 30.06.1982 виконавчим комітетом Шишацької Ради народних депутатів був вселений разом з дружиною [PERSON] до квартири [ADDRESS] . Під час проживання у даній квартирі у них народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . З часу вселення позивач безперешкодно, відкрито володіє даним майном, використовуючи його для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї, здійснює поточні ремонтні роботи та оплачує комунальні послуги. Позивач та члени його сім`ї участі в приватизації квартири не приймали. Наразі члени сім`ї позивача на належні їм при приватизації частки у спірній квартирі не претендують. Звернувши до виконавчого комітету Шишацької селищної ради із заявою про видачу свідоцтва про право власності на вказану квартиру, позивач отримав відмову, яка мотивована тим, що житловий будинок по [ADDRESS] не відноситься до комунальної власності. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків. В зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились. Позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Представник Шишацької селищної ради про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього, в тому числі заяв по суті справи, до суду не надходило. Зважаючи на вищевикладене, суд здійснює розгляд справи без участі сторін за наявними матеріалами. Враховуючи те, що позов визнано трьома відповідачами з чотирьох, суд не знаходить підстав для прийняття визнання позову і винесення рішення в порядку ч.4 ст. 206 КПК та здійснює розгляд справи в загальному порядку Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , будинок був побудований в 1980 році (а.с. 11-14). 30 червня 1982 року виконавчим комітетом Шишацької селищної ради громадянину [PERSON] видано ордер № 469 на сім`ю з двох осіб на право зайняття квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,3 кв.м. В якості члена сім`ї наймача в ордер внесена його дружина [PERSON] (а.с.32). На підставі даного ордеру [PERSON] та [PERSON] вселились до вищевказаної квартири, зареєстрували у ній своє місце проживання та проживають по теперішній час, що окрім доводів позовної заяви, які відповідачами не заперечуються, також підтверджується довідками виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 28.12.2021 № 02-25/3645 та б/н, від 15.12.2021 № 02-25/3603 (ас.17, 19-20). Довідкою Шишацької селищної ради від 28.12.2021 № 02-25/3644 підтверджується те, що на підставі розпорядження голови Полтавської ОДА № 206 від 20.05.2016 «Про перейменування топонімічних назв у населених пунктах області та демонтаж пам`ятників та пам`ятних знаків» в [ADDRESS] без зміни нумерації будівель і споруд (а.с.18). Відповідно до наданих позивачем розрахункових книжок та іншої документації судом встановлено, що власниками особових рахунків та платником за всі спожиті комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с. 5-7). Діти позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народились під час проживання позивача та його дружини у спірній квартирі та були вселені до неї на підставі ч.1 ст. 65 ЖК України. Відповідно до довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 15.12.2021 № 02-25/3603 на період введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ніхто з членів сім`ї участі у приватизації житла не приймав. Зважаючи, що ніхто з членів сім`ї позивача не претендує на приватизацію квартири, позивач звернувся до виконавчого комітету Шишацької селищної ради, як правонаступника Шишацької ради Народних депутатів якою було видано житловий ордер, із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, рішенням виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 29.07.2021 № 1/29/07/2021 йому у цьому відмовлено через те, що будинок по [ADDRESS] не відноситься до комунальної власності Шишацької селищної ради (а.с.66). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 293289006 від 30.12.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано за жодною особою (а.с. 24). Вищевказаний факт разом в сукупності з тим, що спірна квартира не перебуває на балансі органів самоврядування унеможливлює приватизацію квартири позивачем відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно ч.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч.1 ст. 2, ст. 3 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація здійснюється шляхом: - безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; - продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як встановлено судом, позивач добросовісно заволодів спірним житловим приміщенням, вселившись до нього на підставі ордеру, виданого державним органом за часів СРСР. Позивач більше 39 років безперервно та відкрито володіє даним житлом, використовуючи його виключно для свого проживання та проживання членів його сім`ї, сплачує відповідні комунальні послуги. Той факт, що житловий будинок в якому знаходиться спірна квартира не був прийнятий на баланс органу місцевого самоврядування - Шишацької селищної ради після розпаду СРСР та створення незалежної держави Україна, перешкоджає позивачу реалізувати його право на безоплатну приватизацію даної квартири в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зважаючи на все вищевикладене, а також на те, що члени сім`ї позивача не претендують на приватизацію спірної квартири та погоджуються на одноосібне набуття права власності на неї позивачем, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідачів судових витрат не наполягає, суд відносить їх на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved