Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] 25 червня 2019 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та уточнивши вимоги позову від 18.10.2019 року, просить скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 1,8656 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122984200:01:003:0506, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, а саме: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктівнерухомого майна, запис про реєстрацію права власності номер запису про право власності 19440331, внесений 10.03.2017 року державним реєстратором Багузовою Оксаною Павлівною Подільської районної державної адміністрації Одеської області, підстава виникнення права власності : державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІІ-ОД079024, виданий 02.03.2004 року, видавник: Котовська райдержадміністрація Одеської області: підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний помер: 34264779 від 15.03.2017 року 09:30:31, [PERSON] , Подільська районна державна адміністрація Одеської області, Одеська область, форма власності: приватна, розмір частки: 1, власник: [PERSON] ; по об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1195941751229, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: 5122984200:01:003:0506, опис об`єкта: Площа (га): 1,8656, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.03.2004; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, склад угідь: Вид угіддя: рілля, Площа (га) : 1,8656, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.03.2004 року. цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Одеська область, Подільський раойн, Липецька с/рада, додаткові відомості: ділянка № [NUMBER] . Свою вимогу мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] 19.04.2011 року вона як спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про право спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,8656 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та має кадастровий номер 5122984200:01:003:0506. В 2019 році вона дізналась про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 5122984200:01:003:0506 зареєстрована за [PERSON] . Таким чином, на даний час її право власності на земельну ділянку, як спадкоємиці [PERSON] , порушено через зайняття [PERSON] земельної ділянки, адже у 2012 році були внесені данні до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 5122984200:01:003:0506, яка повністю співпадає із належною їй земельною ділянкою. Також позивач надала додаткові письмові пояснення від 18.10.2019 року, згідно яких вказувала, що нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 19.04.2011 року, в свідоцтві був зазначений кадастровий номер земельної ділянки № [NUMBER] , яка належала померлому спадкодавцю [PERSON] відповідно Витягу з Державного реєстру земель, Поземельної книги, який був наданий на запит нотаріуса 23.03.2011 року Котовським районним відділом Одеської регіональної філії ЛП "Центр ДЗК" на бланку серія ОД №512298421 №00000020 та засвідчений підписами посадових осіб органу державної реєстрації земельної ділянки Шорис І.С. та начальником Відділу Держкомзему у Котовському районі Одеської області Жосан Н.В. Відповідно до зазначеного витягу надані такі відомості про земельну ділянку: кадастровий номер: 5122984200:01:003:0506. Таким чином, кадастровий номер 5122984200:01:003:0506 був присвоєний земельній ділянці [PERSON] (№911) Котовським районним відділом Одеської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" ще в 2011 році. Враховуюче вищевикладене вважає, що на сьогоднішній день один і той же кадастровий номер 5122984200:01:003:0506 був присвоєний ДП "Центр ДЗК" двічі на різні земельні ділянки: в 2011 році - земельній ділянці № [NUMBER] , яка належала [PERSON] , в 2017 році - земельній ділянці № [NUMBER] , яка належить [PERSON] . Позивачу [PERSON] кадастровий номер 5122984200:01:003:0506 на земельну ділянку (№ [NUMBER] ) був присвоєний раніше - в 2011 році. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2021 року було залучено [PERSON] до участі у справі як правонаступника позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] надав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказував, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] , площею 1,8656 га, кадастровий номер: 5122984200:01:003:0506, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 079024, виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області від 02 березня 2004 року на підставі рішення № 504/03 від 16.12.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00556. 02.03.2004 року вищевказана земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі Котовським відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Він вважає, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 19 квітня 2011 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Пояцикою М.В. після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , по спадковій справі № 28/2011, зареєстрованого в реєстрі за №329, була допущена помилка та в свідоцтві було помилково зазначено кадастровий номер: 5122984200:01:003:0506, який уже було присвоєно 02.03.2004 року земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №910, площею 1,8656, яка належить йому. Відповідач та його представник відповідача адвокат Овсяницька С. М. у судове засідання не з`явились. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за відсутності її та відповідача. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надав письмові пояснення, згідно яких вказував, що за інформацією Відділу у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та згідно наявних у Відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 за [PERSON] зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 079025, загальною площею 1,8656 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. Вищезазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00335 від 02.03.2004. Згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 за [PERSON] зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії III-ОД №079024, загальною площею 1,8656 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. Дана земельна ділянка зареєстрована в системі Державного земельного кадастру (кадастровий номер - 5122984200:01:003:0506). Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 1,8656 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Липецької сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2013 року, належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №079025 від 02 березня 2004 року. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №910 площею 1,8656 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Липецької сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2013 року, належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №079024 від 02 березня 2004 року. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] 19 квітня 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстроване в реєстрі за №329, на спадкове майно чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді земельної ділянки площею 1,8656 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та має кадастровий номер 5122984200:01:003:0506. Кадастровий номер 5122984200:01:003:0506 був зазначений державним нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину за законом від 19 квітня 2011 року, на підставі відповіді на запит з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». 10 березня 2017 року належна [PERSON] земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі Котовським відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за кадастровим номером 5122984200:01:003:0506. Таким чином, у системі державного земельного кадастру кадастровий номер 5122984200:01:003:0506 присвоєно земельній ділянці № [NUMBER] , належній [PERSON] . Земельна ділянка [ADDRESS] , належна [PERSON] , у системі державного земельного кадастру не зареєстрована. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. У відповідності зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Такі ж вимоги встановлені ст.50 Закону України «Про землеустрій», згідно з правилами якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. За змістом ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Захист прав на земельні ділянки шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування визначено ч.3 ст.152 ЗК України. Згідно ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). Отже, захист цивільних прав може мати місце лише стосовно реально існуючого майна (яке можливо ідентифікувати) чи майнових прав. У відповідності до положень ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр": Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Отже, кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Одночасно слід зауважити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції та законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, що у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають. При вирішення питання щодо судових витрат, суд, виходячи із вимог ст. 141 ЦПК України, покладає понесені позивачем судові витрати на останнього, оскільки у позові відмовлено.

Outcome: dismissed