Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

02.12.2021 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] датою заповнення якої є 06.09.1982 року. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] і при реєстрації народження отримала прізвище « [PERSON] », як і у її батьків. У 1982 року вона закінчила навчання у Дніпропетровському профтехучилищі громадського харчування і 01.09.1982 року їй було видано диплом № [NUMBER] на прізвище « [PERSON] ». Після закінчення навчання вона була прийнята на роботу до Красногвардійського комбінату громадського харчування м.Дніпропетровська і 06.09.1982 року на її ім`я було заведено трудову книжку [NUMBER] . Однак при оформленні трудової книжки працівником кадрової служби підприємства було допущено описку у написанні прізвища, а саме замість вірного « [PERSON] » написали «[PERSON]», тобто з зайвою літерою Д. У 1985 році вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб дівоче прізвище вказано як « [PERSON] ». Така помилка у трудовій книжці в майбутньому стане суттєвою перешкодою під час оформлення та призначення пенсії, адже саме трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж і характер виконуваної роботи. Ухвалою судді від 02.12.2021 року відкрито провадження у вищезазначеній справі, призначено проведення судового засідання. В судове засідання заявник не з`явилась, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши заяву, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. …Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] і при реєстрації народження отримала прізвище « [PERSON] », як і у її батьків, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1963 року, виданого Демидовичською сільською радою Костюковичського району Могилівської області Білоруської РСР. 01.09.1982 року заявниця отримала диплом № [NUMBER] Дніпропетровського профтехучилища громадського харчування. У вказаному дипломі прізвище заявниці в родовому відмінку вказано як - « [PERSON] ». У 1985 році заявниця уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб дівоче прізвище вказано як « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Мопрівською сільрадою Солонянського району Дніпропетровської області 27.07.1985 року. Після закінчення навчання [PERSON] була прийнята на роботу до Красногвардійського комбінату громадського харчування м.Дніпропетровська і 06.09.1982 року на її ім`я було заведено трудову книжку [NUMBER] , в якій її прізвище зазначили як « [PERSON] », а в подальшому змінено на « [PERSON] ». Таким чином, виявились розбіжності у написанні прізвища заявниці в трудовій книжці [NUMBER] та інших документах, що є перешкодою для оформлення та призначення пенсії. Факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] , підтверджується: -Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1963 року, виданого Демидовичською сільською радою Костюковичського району Могилівської області Білоруської РСР, про народження [INFO] « [PERSON] », в якому прізвище заявниці зазначено саме як « [PERSON] », а не «[PERSON]»; -Копією диплому № [NUMBER] Дніпропетровського профтехучилища громадського харчування, в якому прізвище заявниці також зазначено як « [PERSON] », а не «[PERSON]»; -Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Мопрівською сільрадою Солонянського району Дніпропетровської області 27.07.1985 року, що підтверджує зміну прізвища заявницею з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -Копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на прізвище «[PERSON]», а з годом змінено на прізвище « [PERSON] », що співпадає з вказаним прізвищем заявниці у свідоцтві про шлюб. Встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] , має для заявника юридичне значення, оскільки така помилка в майбутньому може стати суттєвою перешкодою під час оформлення та призначення пенсії, і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] , тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved