Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - заявник) через свого представника - адвоката Гуцю О.П. ( далі - представник заявника) звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності заявникові, [PERSON] , правовстановлюючого документу у вигляді Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВН № 052723, виданого 20.08.2002 Костянтинівською сільською радою на ім`я « [PERSON] ». Заява мотивована тим, що вищевказаний державний акт на земельну ділянку площею 4.2912 га, кадастровий номер - 0522282800:051000:1165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Костянтинівської сільської ради, на даний час Турбівської ОТГ, Вінницького району Вінницької області було видано заявникові, однак у правовстановлюючому документі було допущено описку в частині правильного зазначення його прізвища замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Внести відповідні виправлення до документу на даний час заявник позбавлений можливості, оскільки в силу внесених до законодавства змін такі документи як державний акт наразі не видаються, що перешкоджає йому в реалізації своїх прав як правомочного власника нерухомого майна та стало підставою звернення до суду із даною заявою. У визначений судом строк заінтересованою особою не було надано відзиву, однак за підписом селищного голови Соць І була направлена заява, у якій просила про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечували щодо задоволення заяви. Ухвалою суду від 20.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд про суті. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, останній подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд у даному судовому засіданні, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5) та паспортних документів серія [NUMBER] (а.с.4), прізвище заявника значиться як [PERSON] . Судом встановлено, що 20.08.2002 на ім`я [PERSON] на підставі рішення 26 сесії 23 скликання Костянтинівської сільської ради від 01.12.2001 року № 726 від 20.08.2002 року було видано Державний акт серії І-ВН № 052723, на право власності на земельну ділянку площею 4,2912 гектарів, з кадастровим номером 0522282800:051000:1165, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Згідно довідки виданої Управління надання адміністративних послуг відділ №1 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.01.2022 року №282/14-22, на ім`я гр. [PERSON] державний акт не видавався. Внести відповідні виправлення до Державного акту виданого на ім`я [PERSON] не представляється за можливе в силу ст.22 Закону України «Про державний земельний кадастр». Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012, слідує, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд враховує, що із набранням чинності з 01.01.2013 Закону України "Про Державний земельний кадастр", виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", крім того, чинним законодавством України не передбачено внесення будь-яких змін та виправлень до державних актів на право приватної власності на землю, що були видані раніше. Зібрані у справі докази підтверджують належність правовстановлюючого документа у вигляді державного акту саме заявникові. Від встановлення правильності зазначення у Державному акті прізвища заявника, залежать його майнові права та їх реалізація вільно володіти та розпоряджатися належною власністю, отож встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, підтверджено неможливість виправлення вказаних помилок органом, що видав такий документ, отож оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву обґрунтованою, відтак такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved