Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина щодо належного їй майна. Позивач має право на спадкування після померлої на підставі заповіту від 21.12.2004 року. На час відкриття спадщини вона проживала та була зареєстрована за іншою адресою, ніж спадкодавець. Після звернення до державної нотаріальної контори, отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме тривалого лікування та не обізнаністю про наявність заповіту. За таких обставин просить суд визнати поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відповідно звернулася до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть від 20.09.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкова справа № 123/2017. Позивач має право на спадщину після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 21.12.2004 року. 16.06.2017 року позивач подала до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] 16.06.2017 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої відмовлено позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] обґрунтовує пропуск строку для прийняття спадщини тим, що тривалий період часу перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою № 19305 із медичної карти стаціонарного хворого, довідками від 30.09.2011 року, від 04.11.2011 року, від 17.11.2011 року, від 27.01.2012 року, дослідженням МРТ від 25.10.2014 року, випискою із медичної картки № 1167 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення від 02.04.2019 року, Крім того, позивач на момент настання спадщини не була обізнана з наявністю заповіту, та дізналася про наявність заповіту вже після спливу шестимісячного строку, оскільки до того часу від нотаріуса не отримувала повідомлень про відкриття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.06.2019 року по справі № 565/1145/17 вказано, що якщо особа була необізнана про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, це є поважною причиною пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За ст. 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що: П. 24 Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК ( 435-15 ) для прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини справи, поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини у зв`язку із тривалим лікуванням та необізнаністю про наявність заповіту, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved