Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~посилаючись на\~те,\~що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.09.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 51. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач має нормальний стан здоров`я, працездатний, але добровільно матеріальну допомогу на утримання донька не надає. За вказаних обставин позивачка вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт перебування сторін у шлюбі з 19.09.2018 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 19.09.2018, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 19.09.2018 зроблено відповідний актовий запис за № 51. Від шлюбу сторони мають малолітньою дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 04.04.2019, виданим Шевченківським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 341, де в графі «батько» зазначений [PERSON] . Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, однак з моменту подання позовної заяви до суду. Щодо присудження аліментів починаючи з 11.02.2019 року, суд приходить до висновку що в цій частині необхідно відмовити, оскільки позивачем не було надано жодних доказів, що він вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача з 11.02.2019 року до моменту пред`явлення позову до суду 17.11.2021 року. Позивач, як одержувач аліментів, звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 908,00\~грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial