Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Дніпровський державний медичний університет звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення приймальної комісії від 10.08.2011 року наказом ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України від № 590-ос від 10.08.2011 року відповідач зарахована на перший курс Дніпропетровської державної медичної академії МОЗ України. Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 473 від 16.03.2021 року змінено тип та перейменовано Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України ДЗ «ДМА» на Дніпровський державний медичний університет та внесені зміни до ЄДРПОУ. 01.09.2011 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою № 101. Згідно з умовами укладеної угоди відповідач зобов`язується прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Зазначений правочин укладено зі згоди і за домовленістю з відповідачем та він відпо\-відає вимогам Цивільного кодексу України щодо свободи договору (статті 3, 627 ЦК Украї\-ни). Згідно наказу ректора ДЗ «ДМА» № 462-ос від 23.06.2017 року «Про завершення навчання» відповідачу присуджено освітньо-кваліфікаційний рівень за спеціальністю, видано документ про вищу освіту у зв`язку із завершенням навчання. На виконання умов укладеної угоди згідно з рішенням державної комісії по розподілу випускників, які навчались за державним замовленням, від 07.12.2016 року відповідача, як молодого спеціаліста, направлено на роботу до КУ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер» Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації на посаду лікаря-рентгенолога. Згідно наказу позивача № 712-ос від 15.08.2017 року відповідач була зарахована до очної інтернатури, наказом позивача № 356-ос від 27.03.2018 року «Про відрахування (очна частина інтернатури держбюджетна основа) відповідач була відрахований з очної інтернатури у зв`язку з закінченням навчанням та присвоєнням звання лікаря-спеціаліста. З листа Департаменту охорони здоров`я населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 31.05.2021 року вих. № 4539/0/29-21 вбачається, що відповідач звільнена з місця проходження інтернатури за прогули без поважних причин згідно ст.40 її.4 КЗпП України. Таким чином, відповідач не дотримала умов Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою від 01.09.2011 року № 101, укладеної між позивачем та нею, в частині зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки відповідно до направлення на роботу, тобто вона порушила добровільно взяті на себе цивільно-правові зобов`язання. Відповідно до розрахунку грошових коштів, які підлягають поверненню за навчання за державним замовленням витрачено коштів з державного бюджету на навчання відповідача всього витрачено 119 932,39 грн., а тому посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача також і судові витрати по справі. Ухвалою суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд 29.09.2021 року представником відповідача подано відзив на позов. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представниками сторін подані заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримав, представник відповідача позов не визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно наказу ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» № 590-ос від 10.08.2011 року відповідач [PERSON] , яка змінила своє прізвище на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ), зарахована на навчання до Дніпропетровської державної медичної академії МОЗ України.01.09.2011 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою № 101.Згідно умов угоди [PERSON] зобов`язана була прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 473 від 16.03.2021 року Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» перейменована на Дніпровський державний медичний університет. У 2017 році відповідач [PERSON] отримала документ про вищу освіту і продовжила навчання в інтернатурі згідно наказу позивача № 712-ос від 16.08.2017 року. Наказом № 356-ос від 27.03.2018 року [PERSON] була відрахована з очної частини інтернатури з 26.03.2018 року. Підставами відрахування зазначено наказ Дніпропетровського ДОЗ про відрахування з інтернатури № 276-о від 26.03.2018 року та рішення ректорату від 26.03.2018 року. Враховуючи, що відповідач не дотримала умов угоди про підготовку фахівців з вищою освітою від 01.09.2011 № 101 в частини зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки відповідно до направлення на роботу, і не відшкодувала добровільно витрати на навчання, позивачем ставиться питання про стягнення коштів за навчання в судовому порядку, розмір понесених витрат становить 119 932,39 грн. Відповідач не визнала позовних вимог та подала відзив, у якому зазначила про порушення порядку направлення на відпрацювання та відсутність поважних причин для поновлення процесуального строку на звернення в суд з позовом. Згідно з ч.3 ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Відповідно до ч.2 ст. 52 52 Закону України «Про освіту» 1991 року, що була чинною станом на 2011 рік, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю. Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1. Згідно з Указом Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Указ Президента № 77/96) особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.12.1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Порядок № 367), пунктом 6 цього Порядку передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки. Відповідно до п. 8 Порядку № 367 працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III - IV рівнів акредитації проводиться вищим закладом освіти персонально кожного за набутою ними спеціальністю, укладеними угодами та планом працевлаштування випускників Міністерства охорони здоров`я України в наступному порядку: 8.1. Міністерства, відомства, інші центральні органи виконавчої влади, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управління охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, обласні, Київська та Севастопольська міські санепідстанції, обласні, Київська та Севастопольська структурні міські підрозділи «Фармація» (державні замовник) до 01 лютого кожного року подають до Міністерства охорони здоров`я(державні замовники) до 1 лютого кожного року подають до Міністерства охорони здоров`я України заявку на кількість випускників медичних (фармацевтичних) закладів освіти наступного року відповідно до лікарських (провізорських) спеціальностей. Державні замовники несуть відповідальність за достовірність поданої заявки. Вищі медичні (фармацевтичні) заклади освіти до 1 лютого кожного року подають до Міністерства охорони здоров`я України відомості про кількісний склад випускників наступного року за кожною спеціальністю окремо. Повідомляються побажання випускників щодо майбутнього місця роботи за певним фахом, інформація про їх постійне місце проживання, сімейні обставини, стан здоров`я, зазначається кількість тих, що навчалися за цільовим направленням (сільська молодь та ті, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи). Міністерство охорони здоров`я України розробляє і затверджує на колегії план виконання державного замовлення. Затверджені планові завдання доводяться до відома державних вищих закладів освіти III - IV рівнів акредитації та державних замовників. 8.2. За рік до закінчення навчання, не пізніше 1 серпня кожного року державні замовники відповідно до кількості замовлених спеціалістів подають до Міністерства охорони здоров`я України і закладів освіти перелік конкретних місць працевлаштування та умов, які вони зобов`язуються створити випускникам наступного року (забезпеченість житлом, розмір заробітної плати, інші соціальні гарантії). 8.3. Керівництво витих закладів освіти за рік до закінчення навчання пропонує випускникові посади відповідно до укладеної угоди з урахуванням конкретних місць працевлаштування надісланих державними замовниками. При цьому оформляється картка працевлаштування випускника (додаток 2) у двох примірниках. Перший примірник зберігається у вищому закладі освіти, другий - надсилається державному замовникові. 8.4. Визначення місця працевлаштування персонально кожного випускника вищого медичного (фармацевтичного) закладу освіти проводиться комісією з працевлаштування випускників не пізніше ніж за 4 місяці до закінчення ними державного вищого закладу освіти. До складу цієї комісії входять: ректор закладу освіти - голова комісії, проректори, декани, завідувачі кафедр, представники студентського самоврядування та студентської профспілки, відповідальні працівники Міністерства охорони здоров`я України та установ, що є державними замовниками, які мають повноваження вирішувати усі питання, що виникають під час визначення місця працевлаштування випускників. Голова комісії зобов`язаний не пізніше ніж за 2 тижні повідомляти державним замовникам про час роботи комісії і забезпечувати належні умови для її роботи. Комісія з персонального працевлаштування випускників забезпечує виконання плану та направлення на роботу усіх випускників відповідно до спеціальності, набутої у навчальному закладі, з урахуванням сімейного стану, стану здоров`я випускника, членів його сім`ї, академічної успішності, активності у науково-дослідній роботі і громадській роботі та побажань.Комісія знайомиться з даними випускника, заслуховує та обговорює рекомендації про найбільш доцільне направлення його на роботу, а також особисті побажання випускника щодо майбутньої спеціальності і місця роботи.Пропозиція випускникові про направлення на роботу робиться від імені комісії її головою.Комісія приймає рішення шляхом відкритого голосування. При однаковій кількості голосів голос голови комісії є вирішальним. Списки персонального працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III і IV рівнів акредитації в алфавітному порядку та протокол засідання державної комісії з працевлаштування випускників подаються на затвердження до Міністерства охорони здоров`я України відповідно до графіка. Списки персонального працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти І - II рівнів акредитації подаються відповідно до Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій залежно від підпорядкованості закладу освіти, (пункт 10 Порядку № 367). Оформлення випускникам направлень на роботу (додаток 3) проводиться державними замовниками на підставі витягів із протоколів персонального працевлаштування випускників, що надсилає до них заклад освіти, не пізніш як за 1 місяць до випуску (пункт 11 Порядку № 367). Керівники державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III - IV рівнів акредитації здійснюють чіткий контроль за своєчасним прибуттям випускників до місця проходження інтернатури, а закладів І - II рівнів акредитації - до місця роботи (пункт 12 Порядку № 367). В матеріалах справи міститься Витяг з протоколу засідання державної комісії по розподілу випускників ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» 2017 рік, які навчалися за державним замовленням (№ протоколу 1 від 07.12.2016 року пункт 144) відповідно до якого [PERSON] згідно з рішенням державної комісії по розподілу направлена до ДОЗ Кіровоградської облдержадміністрації, КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер». Відповідно до наказу № 276-о від 26.03.2018 року [PERSON] звільнена з посади лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина» КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1». При цьому, позивачем не надано направлення на працевлаштування, видане в установленому законодавством порядку, до КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1». Враховуючи, що направлення на роботу [PERSON] не видавалося, обов`язок щодо відпрацювання, так само як і обов`язок щодо компенсації витрат на навчання у зв`язку з не відпрацюванням відсутній. Згідно вищенаведених правових норм, обов`язок щодо відпрацювання випускника вищого навчального закладу є похідним від оформлення держаним замовником направлення на роботу. Суд не визнає поважними причини пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом. Клопотання про визнання причин пропуску процесуального строку поважними та поновлення такого строку аргументовано необізнаністю позивача з фактом порушення відповідачем умов угоди № 101 від 01.09.2011 року та отриманням такої інформації лише з листа Дніпропетровської ОДА від 31.05.2021 року № 4539/0/29-21, так як наведені обставини суперечать документам, доданим до позовної заяви та наявним в матеріалах справи. Відповідно до змісту листа Дніпропетровської ОДА від 31.05.2021 року № 4539/0/29-21, [PERSON] , випускниця ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» 2017 року, була звільнена з посади лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика - сімейна медицина» КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» згідно ст. 40 п.4 КЗпП України за прогули без поважних причин (наказ департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 26.03.2018 року № 276-о «Про звільнення лікаря-інтерна [PERSON] ). Наказ № 276-о 26.03.2018 року був підставою для винесення Дніпропетровською медичною академією наказу № 356-ос від 27.03.2018 року. Крім того, звільнення відбулося також з урахуванням рішення ректорату від 26.03.2018 року. Вказані документи спростовують доводи позивача щодо відсутності інформації про відрахування [PERSON] до травня 2021 року, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача. Відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Outcome: dismissed