Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала зазначена цивільна справа. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.01.2022 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до [PERSON] про стягнення завданих збитків відмовлено. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення в якій просив: ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь [PERSON] понесені у справі судові витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 5000 грн. Сторона відповідача у відзиві на позов від 23.12.2021 року визначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат пов`язаних із сплатою гонорару в розмірі 5000 грн. На підтвердження цих витрат до відзиву долучено договір доручення про надання правової допомоги від 22.12.2021 року, додаток №1 до договору від 22.12.2021 р. копію квитанції на оплату правничої допомоги від 22.12.2021 року на суму 5000 грн., детальний опис робіт від 22.12.2021 року. Відповідно до ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 11.02.2022 року представник відповідача подав до суду заяву у якій просив розгляд заяви провести за відсутності сторони відповідача. Від представника позивача до суду надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу від 18.02.2022 року. Просить в задоволенні заяви про стягнення з АТ «Рівнегаз» витрат на надання правової допомоги відмовити, з підстав безпідставності та пропуску строку визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи убачається, що Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. До першого судового засідання представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, зазначивши про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які понесено відповідачем і які складали 5000,00 грн. Рішенням суду від 17.01.2022 року в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача було відмовлено. 27.01.2022 року до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. Розрахунок таких витрат і прохання стягнути ці витрати повинна містити перша заява по суті спору. Така вимога закріплена в ч. 1 ст. 134 ЦПК (попереднє визначення суми судових витрат), п. 9 ч. 1 ст. 175 ЦПК (вимоги до позовної заяви), п. 7, 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК (вимоги до відзиву). В цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи. Судом встановлено, що одночасно з відзивом на позовну заяву відповідачем були заявлені очікувані судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відтак вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, подана у зв`язку із тим, що питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. залишилося не вирішеним. Тобто, подана заява про вирішення питання про судові витрати відповідає вимогам чинного законодавства. За результатами розгляду заяви по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати ,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За приписами ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України). Згідно ч.3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту надання адвокатом Величко О.М. відповідачу [PERSON] професійної правничої допомоги до відзиву долучено: ордер, договір доручення про надання правової допомоги від 22.12.2021 року, додаток №1до договору від 22.12.2021 р;. копію квитанції на оплату правничої допомоги від 22.12.2021 року, на суму 5000 грн., детальний опис робіт від 22.12.2021 року. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Судом встановлено, що відповідач користувалася правовою допомогою, понесла витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial