Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного та зареєстрованого 31 травня 2003 року, Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №68. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, між ними склались неприязні стосунки, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 травня 2003 року у Костопільському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.5) Від подружнього життя сторони мають трьох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] .(а.с.9-11). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що строни мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, між ними склались неприязні стосунки, шлюб носить формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved