Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

12 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та її рідною тіткою, а також визнати за нею, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право на земельну частку (пай), розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0117395, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, про що направила до суду письмову заяву. Представник відповідача Недригайлівської селищної ради Сумської області направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника, проти позову не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Засулля Роменського району Сумської області, підтверджується копією паспорта № [NUMBER] (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що вона народилася як [PERSON] [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] (а.с.15). Зміна дівочого прізвища позивача [PERSON] на [PERSON] підтверджується копіями довідки про шлюб із [PERSON] (а.с.16), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 17), свідоцтва про укладення шлюбу із [PERSON] (а.с.18). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] у селі Баба Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19). Після смерті матері [PERSON] позивач належним чином прийняла її спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №102/2020, наданої на запит суду приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Головенської Л.В. (а.с.61-85). [INFO] померла рідна тітка позивача по лінії матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Родинні відносини матері позивача [PERSON] та її рідної сестри [PERSON] підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] та зміну прізвища на [PERSON] , запису про народження №15 [PERSON] , наданого Державним архівом Сумської області (а.с.19-22). Мати позивача [PERSON] належним чином прийняла спадщину своєї сестри [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 19.06.2018 за №259 (а.с.10), але свідоцтва про право на спадщину не отримувала, що підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру, наданими приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.М. (а.с.55-56). Позивач зверталася до нотаріуса із метою оформити спадкові права після смерті матері, що у свою чергу прийняті нею після смерті сестри [PERSON] , але нотаріусом відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку пай не був виданий (витребуваний) спадкодавцю [PERSON] та виданий 12.11.1996, тобто після її смерті (а.с.13). Право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджується тим, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" № 666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" № 720/95. Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. [PERSON] , будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, який був виданий КСП «Росія», але з невідомих мені причин вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після втрати її цивільної правоздатності, тобто після її смерті. Вказана обставина підтверджується наданим відділом №3 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області копію державного акту про право колективної власності на земельну ділянку, наданого КСП «Росія», та довідку про вартість земельної частки, розміром 3,46 умовних кадастрових гектарів, КСП «Росія» (а.с.34-49). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Із аналізу досліджених судом доказів вбачається, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та рідною тіткою позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, із аналізу досліджених доказів, судом також встановлено, що [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 3,46 умовних кадастрових гектарів, але за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а позивач належним чином прийняла спадщину своєї матері [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину своєї рідної сестри [PERSON] . Відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку перешкоджає позивачеві оформити спадщину, що залишилася після смерті рідної тітки по лінії матері [PERSON] , та успадкована матір`ю позивача [PERSON] , та успадкована позивачем, і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи іншим шляхом неможливо. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved