Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

09 липня 2020 року позивач звернулась зі вказаним позовом до Солом`янського районного суду м. Києва, в якому просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. У спільному шлюбі [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 червня 2012 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1812. Позивач зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на дитину не надає. Дитина потребує постійного нагляду та лікування у лікарів стоматолога та ортодонта, всі стоматологічні послуги є платними. Всі витрати з харчування, купівлі одягу, взуття, розвитку дитини позивачка несе самостійно. Позивач надала розрахунок розміру аліментів, відповідно до якого для забезпечення всебічного розвитку дитини необхідно призначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісяця. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2019 шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Судом встановлено, що сторони з 29 січня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 486 від 28.09.1996. Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1812. Відповідно до позовної заяви дитина потребує постійного нагляду та лікування у лікарів стоматолога та ортодонта, всі стоматологічні послуги є платними. Всі витрати з харчування, купівлі одягу, взуття, розвитку дитини позивачка несе самостійно. Позивачем наведено розрахунок витрат (розміру аліментів), що становить всього на місяць 20 000 грн., тому для забезпечення всебічного розвитку дитини позивач просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісяця Згідно довідки (про заробітну плату) № 49010/110 від 02.07.2020 позивач працює в Міністерстві фінансів України та має стабільний дохід. Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, при цьому, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Звертаючись до суду, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування необхідності стягнення аліментів з відповідача, а саме: в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., щомісячно, виходячи з наступного. Позивач має право на вибір способу стягнення аліментів, оскільки дитина мешкає разом з нею і позивачка наполягає на стягненні аліментів саме у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлений у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У силу ст. 141 СК України кожен із батьків зобов`язаний забезпечити щонайменше половину від цього прожиткового мінімуму. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову частково та стягнення аліментів, проте не у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, оскільки такий розмір позивачем доведено не було, а у розмірі 5 000,00 грн., виходячи з наступного. Позивач, визначаючи розмір щомісячного платежу в розмірі 10 000 грн., до позовної заяви не надала жодних доказів на підтвердження матеріального становища відповідача, який би підтверджував можливість сплачувати аліменти у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, а також не надала доказів на підтвердження того, що дитина потребує на місяць такого розміру аліментів з урахуванням обов`язку обох батьків приймати участь у забезпеченні дитини, заявляючи вимоги про стягнення аліментів у розмірі 10 000,00 гривень, а наведені у позові розрахунки не підтверджені належними доказами. Так, суд вважає, що витрати на перебування у санаторії є додатковими витратами. З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров`я, стану здоров`я дитини, відсутності перешкод у відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача і те, що відповідач є працездатною особою, а також положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень щомісяця, і саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, і ця сума не перевищує можливостей відповідача. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому суд враховує також ті обставини, що сторони не позбавлені можливості врегулювання оплати аліментів в добровільному порядку за взаємною згодою з урахуванням інтересів дитини. При цьому, платник та одержувач аліментів не позбавлені права, за наявності підстав, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України),а той із батьків з ким проживає дитина - з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (стаття 185 СК України). Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 18.06.2021 року, а тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial