Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Преміум Актив», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька К.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 01.11.2021 за місцем роботи позивача КНП «Міська лікарня №10» стало відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження приватним виконавцем Білецькою К.О. Приватний виконавець Білецька К.О. 25.10.2021 винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату за виконавчим провадженням №67256478 від 25.10.2021 на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованості у розмірі 49014,73 грн. Дану постанову виконавець направила за місцем роботи позивача. Відповідно вказаної постанови виконавець встановила загальну суму боргу з урахуванням основної винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 69321,01 гривень. Як видно з вказаної постанови, підставою для відкриття даного провадження став виконавчий документ - виконавчий напис №668 виданий 18.10.2021 приватним нотаріусом Дніпровського МНО Черниш Є.В., але на якій підставі зроблено виконавчий напис не відомо, зазначений документ позивач не отримувала. Ознайомившись з наявними документами позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса Черниш Є.В. за № 668 від 18.10.2021 року є незаконним, необгрунтованим та таким, що не підлягає виконанню, оскільки у позивача відсутні будь-які фінансові зобов`язання перед ТОВ «ФК «Преміум Актив». Договори, які б встановлювали зобов`язання перед вказаним товариством позивач ніколи не укладала, тому вона не погоджується з наявністю в неї боргу і отже заборгованість є спірною. Позивача не було повідомлено про начебто існуючий розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису. Жодних листів, повідомлень чи вимог про сплату боргу позивачу не надходило. З огляду на вищевикладене, посилаючись на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, відповідно до якої п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 1999 визнано незаконним та не чинним, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 668 від 18.10.2021 приватного нотаріуса Дніпровського МНО Черниш Є.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованості у сумі 49014,73 грн. 23 листопада 2021 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 06 грудня 2021 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Преміум Актив» надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти обставин викладених позивачем в позові та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не скористалась своїм правом на надання до суду відповіді на відзив. Представника відповідача ТОВ «ФК «Преміум Актив» в судове засідання не з`явився повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька К.О. до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі Враховуючи позицію позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу №668 від 18.10.2021, було стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованість за №20.12.000005 від 09.11.2017, який укладений між [PERSON] та АТ «АКБ «Конкорд» у розмірі 47044,29 грн., що складається з основного боргу - 9446,44 грн. та процентів - 37597,85 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 по 04.10.2021. Розмір витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису складає 1970,44 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. від 25.10.2021, відкрито виконавче провадження ВП №67256478 з виконання виконавчого напису №668, виданого 18.10.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чергниш Є.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованості на загальну суму 49014,73 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. від 25.10.2021, в рамках виконання виконавчого провадження №67256478, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтве рджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. В правовій позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Суд критично ставиться до посилань представника відповідача щодо безспірності заборгованості, оскільки на підтвердження обставин, якими представник відповідача обґрунтовує свої заперечення проти позову не надано належних та допустимих доказів. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Крім того, при вирішенні справи суд враховує висновки постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, згідно до якої визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved