Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 02.07.2011 року по 12.10.2018 року позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12.10.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу вони проживають оремо. Зазначає, що з моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. Дитина проживає з нею, вона самостійно несе усі витрати по утриманню сина, при цьому неодноразово в усній формі зверталася до відповідача з проханням прийняти участь в утриманні їх спільного сина, однак її звернення відповідачем залишено без задоволення. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину [PERSON] за кордоном, задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Також позивач має можливість вивезти дитину на лікування та відпочинок за кордон. Зазначає, що вона неодноразово зверталась в усній формі, а також з допомогою листів та електронної пошти до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд сина [PERSON] .. Останній раз позивач 25.08.2021 року надіслала електронного листа відповідачу, але відповіді немає по сей день. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернулася до суду з позовом, і просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України), про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд визнає причину неявки відповідача та представника третьої особи неповажною, та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності зі ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку вбачається, що 02.07.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №351, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва серії [NUMBER] виданого 22.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що складено актовий запис за №531. Згідно заочного рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року у справі №221/6391/18 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. П. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №367, виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду на виїзд сина від відповідача, оскільки він проживає окремо від дитини, ухиляється від надання вказаного дозволу. Протилежного відповідачем не доведено. Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть можливість дитині підвищити рівень світогляду, покращити стан здоров`я, а також фізично, духовно та морально розвинутися. З урахуванням викладеного, для реалізації прав, свобод та інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved