Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

31.12.2022 позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. В обґрунтування позову послалась на те, що 21.07.2016 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей. На даний час вона звернулась із позовом про розірвання шлюбу. Вказала, що вони проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. Тому просить позов задовольнити. 26.01.2022 у справі відкрито провадження. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позов підтримує. Відповідач зазначив, що визнає позов. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч.5\~ст.279\~ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 21.07.2016 перебувають у шлюбі, який на даний час не розірвано. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Як встановлено судом, діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2\~ст.182 СК України\~ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище наведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітніх дітей, визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки слід задоовольнити у повному обсязі. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved