Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком, а він на даний час є студентом 1 курсу ДНЗ «НПАЛ ЧО» 2 рівня атестації за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів» У зв`язку з навчанням на денному відділенні не має змоги працевлаштуватися та забезпечувати себе необхідним для проживання самостійно та, крім іншого, несе витрати на проїзд до місця навчання, харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, канцелярські товари, підручники, тощо. Тому він просить стягнути з батька [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ј частини щомісячно до закінчення навчання. Позивач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, однак судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.18-19) та шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судова влада України (а.с.74), а тому вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , тобто є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] (а.с. 3). [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). [PERSON] є студентом першого курсу ДНЗ «НПАЛ ЧО» 2 рівня атестації за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів». Зарахований на перший курс денної форми навчання за регіональним замовленням, термін навчання 01.09.2020 - 26.06.2023, що підтверджено копією довідки від 10.01.2022 року №4 (а.с. 8). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 вказаного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання у навчальному закладі. Відповідач аліментів на утримання сина не надає, хоча працездатний та здоровий, працевлаштований в МПП «Дніпро» с. Южне, отримує гідну заробітну плату , тобто має можливість надавати матеріальну допомогу. Доказів не можливості відповідачем сплачувати аліментів суду не надано, а тому відповідач зможе сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved