Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. № 4271, виданий 06.04.2021 року про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» заборгованості у розмірі 4286,25 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці стало відомо, що 09.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д. В. відкрито виконавче провадження № 66057534 щодо виконання виконавчого напису № 4271 від 06.04.2021 року про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» заборгованості у розмірі 4286,25 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис здійснений приватним нотаріусом Буждиганчук Є. Ю. вчинений з порушенням норм чинного законодавства та не підлягає виконанню, оскільки при його винесенні не перевірено безспірність заборгованості та факт завчасного повідомлення боржника про наявність заборгованості, крім того, вказаний виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчувався. 01.11.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса копії виконавчого напису нотаріуса та документа та матеріали, на підставі яких було вчинено вище вказаний виконавчий напис за №4587. Приватним нотаріусом на виконання ухвали суду було надіслано копії виконавчого напису нотаріуса та документа та матеріали, на підставі яких було вчинено вище вказаний виконавчий напис. Ухвалою суду від 01.11.2021 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні№ 66057534 від 09.07.2021 року з виконання виконавчого напису нотаріуса № 4271 від 06.04.2021року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості в розмірі 4286,25 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки мається заява про розгляд справи без їх присутності. Представник відповідача, який про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не надходило. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Д. В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлено у встановленому законом порядку. Від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2008 року між [PERSON] (позивачкою) та ЗАТ «Альфа - Банк» укладено Кредитний договір, відповідно до якого останнім було надано позивачці кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, під 40 % відсотків річних за користування кредитними коштами, із остаточною датою повернення кредиту до 17.04.2011 року (а.с. 53). 30.09.2009 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір Факторингу , за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа - Банк» за плату, а останній зобов`язується відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору (а.с.54-57). 18 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» укладений договір факторингу № 2012-2-1/1, відповідно до якого ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Кредитні ініціативи» за плату, а останній передає (відступає) ТОВ «КУПЕР ПРАЙС», який набуває належне ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Сторони погодили, що до ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» переходять всі права, які належать ТОВ «Кредитні ініціативи» за Основним договорами ( в тому числі права на донарахування штрафних санкцій (неустойки) на умовах передбачених Основними договорами) (а.с.58-71). 01 вересня 2020 року між ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» укладений договір факторингу № 0109/2020, згідно якого ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» суму фінансування, а останній зобов`язується відступити ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» права вимоги за укладеним Кредитним Договором в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (а.с.72-77). Розрахунок заборгованості станом на 01.09.2020 року [PERSON] за кредитним договором від 17.04.2008 року становить 4286,25 грн, з яких: 1888,35 грн - тіло кредиту, 2397,90 грн - пеня (а.с. 82). 06.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. видано виконавчий напис № 4271 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості в розмірі 4286,25 грн. (а.с.13). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д. В. 15.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66057534 щодо виконання виконавчого напису № 4271 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості в розмірі 4286,25 грн. (а.с.14). Цього ж дня, в рамках вказаного виконавчого провадження, приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.15), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 16), про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17) та постанову про визначення додаткових витрат виконавчого провадження (а.с.18). З копії заяви про примусове виконання рішення, поданої ТОВ «Платінум Фінанс» вбачається, що приватному виконавцю Пімаховій Д. В. було надано оригінал виконавчого документу (а.с.12 зворотній бік). Разом з тим, на запит адвоката Левошко Л. С., їй, як представнику позивачки, приватним виконавцем Гречин Н. В. надано копію кредитного договору від 20.08.2014 року, який нотаріально не посвідчувався (а.с.8). Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, представник позивачки в її інтересах позивач звернулася до суду з даним позовом. За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 06.04.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 06.04.2021 року виконавчий напис № 4271, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 4271 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95). Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. З урахуванням зазначеного вище, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. №4271, виданий 06.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» заборгованості у розмірі 4286,25 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з ТОВ «Платінум Фінанс» на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті нею судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову, яку задоволено Ухвалою від 01.11.2021 року, у розмірі 454,00 грн., а всього 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved