Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки. В обґрунтування свої вимог зазначає, що сторонам на праві спільної часткової власності у відповідних частках належить земельна ділянка площею 3,1155 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0402. Сторони вирішили здійснити поділ вищевказаної земельної ділянки відповідно до належних їм часток та з цією метою виготовили технічну документацію із землеустрою, внаслідок чого утворилося дві нових земельних ділянки. Після державної реєстрації новостворених ділянок в Державному земельному кадастрі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Шмигельського Ю. П. з метою оформлення договору про поділ земельних ділянок, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що вказана земельна ділянка вилучена із Державного земельного кадастру та не являється об`єктом цивільних правовідносин, а тому договір про її поділ не може бути укладений. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,5576 Га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0502, а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,5579 Га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0503. Ухвалою судді від 18 січня 2022 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, про що зазначила у окремій письмовій заяві. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності у відповідних частках належить земельна ділянка площею 3,1155 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0402. Вказана обставина підтверджується договором дарування земельної ділянки від 05 жовтня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. та зареєстрованим у реєстрі за № 2295, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 278101160, 278100885 від 05 жовтня 2021 року. Також судом встановлено, що сторони з метою поділу належної їм земельної ділянки виготовили технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, внаслідок чого утворилося дві нових земельні ділянки: 1) площею 1,5576 Га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0502; 2) площею 1,5579 Га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822182600:04:025:0503. Вказані земельні ділянки були зареєстровані сторонами в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №№ НВ-6815286222021, НВ-6815286232021 від 17 грудня 2021 року. У подальшому [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. з питанням оформлення договору поділу земельної ділянки, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з посиланням на те, що належна сторонам на праві спільної часткової власності земельна ділянка вилучена із Державного земельного кадастру, а тому більше не являється об`єктом цивільних правовідносин і договір про її поділ не може бути укладений, що підтверджується письмовою відмовою приватного нотаріуса Шмигельського Ю. П. від 23 грудня 2021 року № 712/01-16. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За змістом ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ст.ст. 79-1, 88 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Враховуючи, що земельні ділянки, які є предметом спору, утворилися внаслідок поділу земельної ділянки, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, а тому являються об`єктами цивільних прав, позов підлягає до задоволення. Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову їй зрозумілі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved