Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2021 звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду завдану неналежним утриманням нерухомого майна в натурі, шляхом проведення ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку [ADDRESS] , а саме: підняти домкратами аварійну частину будинку, демонтувати згнилі стовбчасті дерев`яні фундаменти, забетонувати стрічковий фундамент, виконати часткове перебирання стін з використанням нового матеріалу, виконати опоряджувальні роботи в приміщенні, виконати ремонтно-будівельні роботи у квартирі №3 до стану, придатного для проживання та утеплити перегородку між квартирою №1 і квартирою №3 , - та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником 1/4 (ідеальна частка після перерахунку вартості 39/100) частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками житлового будинку є: Кролевецька міська рада Сумської області - 1/2 частина (ідеальна частка після перерахунку вартості 11/100), [PERSON] - 1/4 частина (ідеальна частка після перерахунку вартості 1/2). Частина будинку, що перебуває у власності позивача, знаходиться в середині житлового будинку та межує із всіма співвласниками. З 2008 року співвласник Кролевецька міська рада Сумської області не здійснює свого обов`язку щодо утримання своєї частки будинку у технічно справному стані, у зв`язку із чим відбувається руйнування і належної позивачу частки будинку. Належна відповідачу частка будинку (тут і далі - «так звана квартира №3 »), що складається із однієї кімнати площею 11,8 кв.м, має спільну стіну із частиною позивача (тут і далі - «так звана квартира №1 »), перебуває у аварійному стані згідно з рішенням тридцять п`ятої сесії Кролевецької міської ради п`ятого скликання від 21.11.2009 року «Про затвердження акту обстеження частини житлового будинку по [ADDRESS] та припинення права власності нерухомого майна», яким було затверджено акт обстеження частини житлового будинку по [ADDRESS] від 23.10.2009. Однак вказане рішення в частині демонтажу аварійної частини будинку виконано не було і квартира №3 продовжує перебувати у власності відповідача та руйнуватися без належного утримання. Отже, позивач вважає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність співвласників будинку щодо догляду за своєю часткою та утриманням несучих конструкцій у належному стані, тому просив стягнути з відповідача вказану матеріальну у натурі, шляхом ремонту пошкодженого майна. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі. Позивач доповнив, що кімнату (так звану квартиру №3 ) знову взяли на баланс Кролевецької міської ради з умовою, що позивач зробить ремонт за власні кошти, однак ремонт завершено не було, оскільки представник третьої особи повідомив, що після ремонту планує там тримати реманент, що належить КП «Кролевецька ЖЕК». Позивачем вживалися заходи для підготовки приватизації кімнати, сплачувалися кошти за підготовку технічного паспорта, крім того, чистилася цегла, яку в подальшому керівник третьої особи дозволив забрати, хоча цегла належала позивачу і була оплачена. Представник відповідача Рекуха О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, суду пояснила, що частина житлового будинку під [ADDRESS] у власність Кролевецької міської ради перейшла як відумерла, була занедбана уже на той момент, внаслідок чого і було ухвалено її розібрати. Зазначена власність перебуває на балансі КП «Кролевецька ЖЕК». У процесі демонтажу аварійної частини будинку Кролевецькою ЖЕК було встановлено, що повний демонтаж потягне за собою руйнування і інших частин будинку, зокрема, тієї, яка належить позивачеві, тому частину від так званої квартири №3 було залишено, щоб уникнути такого руйнування. Наголосила, що фактично частини будинку як квартири не оформлено, співвласникам належать частки у житловому будинку, який не є багатоквартирним, тому відсутні підстави для застосування ст. 382 ЦК України. Доповнила, що для виконання будь-яких капітальних ремонтних робіт або ж для продажу належної відповідачу частини іншому співвласнику необхідна згода інших співвласників, а вказаної згоди позивач та [PERSON] дійти не можуть. Згідно з відзивом на позовну заяву, відповідач Кролевецька міська рада Сумської області просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що: 1) частка будинку, котра перебуває у власності відповідача, фактично незначна, становить 11/100 від домоволодіння; 2) шкоди відповідачем майну позивача не завдавалося, а аварійна частина будинку на момент переходу до власності Кролевецької міської ради уже була в аварійному стані; 3) протиправної поведінки відповідач не допускав, як приймаючи рішення про демонтаж належної йому частини будинку, так і припиняючи демонтаж на прохання позивача, так як під загрозою руйнування опинився дах частини будинку, котра належить позивачу; 4) позивач неодноразово просив дати йому можливість викупити аварійну частину будинку, однак згоди іншого співвласника, [PERSON] , на це не отримав, натомість сам позивач не згоден викупити аварійну частину навпіл із іншим співвласником. Представник третьої особи КП «Кролевецька ЖЕК» Кролевецької міської ради Третяков О.В. підтвердив, що дійсно третьою особою здійснювався частковий демонтаж аварійної частини будинку, однак завершити його було технічно неможливо, оскільки відбулося б руйнування і тієї частини будинку, що належить позивачу. Дійсно, зовні видно, що аварійна кімната продовжує руйнуватися і так само погіршується стан належної позивачу частини. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є власником 1/4 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 06.05.2008 року реєстровий номер 893, що підтверджується копією договору та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18839370 від 16.05.2008 (а.с.7-9). Іншими співвласниками є: Кролевецька міська рада Сумської області та [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №170386717 від 13.06.2019 року (а.с.11-12). Територіальна громада м. Кролевець Сумської області в особі Кролевецької міської ради є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 08.09.2009 року №2-о-37/09, що підтверджується копією рішення та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24818235 від 17.12.2009 (а.с.80-82). Згідно з довідкою КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» №247 від 28.07.2014 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в реєстровій книзі №3 під реєстровим №573 на ім`я: 1. [PERSON] - ідеальна частка 1/4 - на підставі договору дарування, посвідченого Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою 06.05.2008 року за реєстровим № 893. 2. [PERSON] - ідеальна частка 1/4 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою 30.08.2012 року за реєстровим № 93. 3. Територіальна громада міста Кролевець в особі Кролевецької міської ради - ідеальна частка 1/2 - на підставі Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 08.09.2009 року №2-о-37/09. Частина квартири №3 розібрана, внаслідок чого після перерахунку ідеальних часток позивач є власником 39/100 житлового будинку, Кролевецька міська рада Сумської області - 11/100, [PERSON] - 1/2) (а.с.10). Згідно з копією рішення шостої сесії сьомого скликання Кролевецької міської ради Сумської області від 18.02.2016, вулиця Радянська була перейменована на [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з Актом обстеження частини житлового будинку по [ADDRESS] від 23.10.2009 року (а.с.15), 1/2 частина вказаного будинку перебуває в аварійному стані, непридатна для проживання та здійснення капітального ремонту, підлягає до знесення. Згідно з рішенням 35 сесії 5 скликання Кролевецької міської ради Сумської області від 21.11.2009 року, затверджено вказаний акт обстеження, доручено Кролевецькій ЖЕК розібрати аварійну частину будинку та зняти з балансу Кролевецької ЖЕК вказану 1/2 частину будинку (а.с.14). Згідно з рішенням 33 сесії 6 скликання Кролевецької міської ради Сумської області від 31.07.2013 року (а.с.16), залишено на балансі Кролевецької ЖЕК кімнату в житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 11,8 кв.м. Актом огляду та обстеження будинку по [ADDRESS] , комісії у складі керівника проектної групи [PERSON], замісника начальника архітектурно-будівельної інспекції Кролевецької громади [PERSON] та архітектора-проектувальника [PERSON] , встановлено, що будинок, а саме, кв. №1 на дату обстеження являється аварійним, існує загроза активної руйнації будинку за рахунок руйнації кв. №3 . У зв`язку з наявністю наскрізних тріщин і отворів у стінах між кв. №1 та кв.№3 , неможливо у зимовий період обігріти кв. №1 , що призведе до подальшої руйнації стін і стелі (а.с.21). Згідно з Актом обстеження тимчасовою комісією житлового будинку [ADDRESS] від 22.02.2021, рекомендовано співвласникам [PERSON] та [PERSON] спільно з Кролевецькою міською радою впорядкувати правовстановлюючі документи на житловий будинок, визначивши добровільно ідеальні частки об`єкта нерухомого майна; надати згоду на оренду частини комунального житлового будинку [PERSON] або [PERSON] в рівних частках кожному, або одному із них за згодою іншого (а.с.28-29). Згідно з висновком будівельно-технічної експертизим №1414 від 11.09.2020 року, фізичний знос квартири [ADDRESS] складає 86,4%. Конструктивні елементи квартири №3 знаходяться у зруйнованому етапі і не придатні для подальшої експлуатації. Руйнування квартири №3 призвело до суттєвих пошкоджень та значного погіршення технічного стану належної позивачу квартири №1 . Експертом також зазначено перелік ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі №1 та №3 : так, для усунення пошкоджень у належній позивачу квартирі [ADDRESS] , необхідно виконати наступні першочергові ремонтно-будівельні роботи: підняти домкратами аварійну частину будинку, демонтувати згнилі стовбчасті дерев`яні фундаменти, забетонувати стрічковий фундамент, виконати часткове перебирання стін з використанням нового матеріалу, виконати опоряджувальні роботи в приміщенні, виконати ремонтно-будівельні роботи у квартирі №3 до стану, придатного для проживання або утеплити перегородку між квартирою №1 і квартирою №3 (а.с.30-53). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа кв. №1 (власність [PERSON] ) складає 33,9 кв.м, загальна площа кв. [ADDRESS] (власність [PERSON] ) складає 39,4 кв.м, загальна площа кв.№3 (власність Кролевецька міська рада) складає 11,8 кв.м (а.с.37-41). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Посилання позивача на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» суд до уваги не приймає, позаяк у судовому засіданні не було поза розумним сумнівом доведено виділ у житловому будинку [ADDRESS] окремих квартир як відокремлених об`єктів права власності. Питання про відшкодування шкоди регулюються главою 82 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ). Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Частина 1 ст. 1166 ЦКУ передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто відшкодуванню підлягає не лише реальна шкода (майно, втрачене або пошкоджене в результаті протиправної поведінки), але й упущена вигода. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦКУ особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина - психічне ставлення осудної особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння. Згадана стаття повністю кореспондується зі ст. 13 Конституції України, відповідно до якої власність зобов`язує. Саме на власника покладається обов`язок утримувати своє майно в належному стані. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Посилання представника відповідача на неможливість проводити капітальний ремонт без згоди інших співвласників суперечать, зокрема, положенню ч.4 ст.357 ЦК України, а також статей 322 та 360 ЦК України. Твердження представників відповідача та третьої особи про відсутність протиправної поведінки та причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди не відповідають обставинам справи, як вони випливають із матеріалів заяв по суті справи і поданих доказів, позаяк, будучи власником частини житлового будинку [ADDRESS] мала обов`язок із належного утримання вказаного майна, яке не допускало б подальшого руйнування даного майна і не створювало б загрози для майна інших співвласників. Протиправна поведінка у даному випадку полягала не у діях, а саме у допущеній бездіяльності попри однозначно встановлений чинним законодавством включно зі ст. 13 Конституції України обов`язок вчиняти необхідний обсяг дій. Отже, з досліджених судом доказів встановлено, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неналежного утримання несучих конструкцій у тій частині домоволодіння, яка належить йому на праві власності, позивачу завдано збитки у вигляді пошкодження житла. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, суд приходить до висновку, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу, понесення яких документально підтверджено, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, за умови подання до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідних доказів таких витрат. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн судового збору та 3582,00 грн витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, понесення яких документально підтверджується наявним платіжними дорученнями на вищезазначену загальну суму. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved