Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

28.10.2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від усіх його доходів, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років. В обгрунтування позову зазначено, що повнолітня дочка сторін на даний час вона продовжує навчання на платній основі в Київському національному університеті ім. Т.Шевченка.. Вказує, що дочка утримується лише позивачем. Відповідач матеріальної допомоги дочці не надає, хоча таку змогу має, оскільки має офіційні доходи. Так, дочка потребує коштів у зв`язку з навчанням, зокрема, на послуги мобільного зв`язку, оплату проживання, продуктів харчування, одягу, медичних послуг, ліків, тощо. Угоди про добровільну сплату аліментів між ним не досягнуто, тому звернулася до суду з даною позовною заявою. 01.11.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити.. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову, про що подала відповідну письмову заяву. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , та [PERSON] , сторони у справі/а.с.3/. У зв`язку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с.9,10/. Згідно довідки № 0624, виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, дочка [PERSON] є студенткою 1 курсу заочної денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2026 року. Дочка сторін навчається на платній основі, вартість навчання становить 23000 грн. за навчальний рік /а.с.12/. Позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням дочка потребує матеріального утримання також від батька, який такого утримання не надає, однак має таку змогу, оскільки має офіційні доходи. Дані обставини визнано відповідачем. Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже на підставі наданих доказів, при розгляді справи позивачем доведено, а відповідачем визнано, що к повнолітня дочка, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батька, який може надавати таку допомогу. З урахуванням вище викладеного, зокрема визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років. Отже, позовна заява підлягає до повного задоволення. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору. Згідно з п. 3, 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - зокрема у справах про стягнення аліментів. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved