Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

До Святошинського районного суду м. Києва звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] , на користь [PERSON] на підставі судового наказу про стягнення аліментів у справі №759/6284/21 на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обґрунтовані тим, що за судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/6284/21 за заявою [PERSON] присуджено стягнути з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він як батько, намагається приймати участь у вихованні й утриманні дитини та, по мірі своїх можливостей, не заперечує проти необхідності надання матеріальної допомогу, в посильному для нього об`ємі. Проте, позивач зазначає, що не може здійснювати виплати аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] у сторін поза шлюбом народилася спільна дитина - [PERSON] . З 29 вересня 2012 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також позивач має ще одну доньку - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Крім того, позивач зазначає, що на сьогоднішній день він тимчасово не працює та не має заробітку, має на утримані непрацездатного батька [PERSON] . Вказує, що стягнення з нього аліментів в наказному провадженні позбавило його можливості доводити свої доводи та аргументи. На думку позивача, він змушений нести непосильний для його матеріального становища тягар та самостійно забезпечувати доньку, що суперечить обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, а також суперечить інтересам інших, наявних у нього утриманців та непрацездатних членів сім`ї, яким він за законом зобов`язаний надавати утримання (непрацездатному батьку та старшій дочці, що фактично є його вихованкою). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року цивільну справу за даним позовом передано за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 24 вересня 2021 року позивачем [PERSON] отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем [PERSON] отримано 19 жовтня 2021 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 09 вересня 2021 року до суду від представника позивача - адвоката Борщ Ю.О. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі №759/6284/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21). Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Виходячи з положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулюють зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи зі змісту положень ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також підставами для зміни розміру аліментів можуть бути зміни в сімейному стані платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.16). Від цього шлюбу народилась діти: [PERSON] , [INFO] (а.с.18) та [PERSON] , [INFO] (а.с.17). З наведеного суд приходить до висновку що на утриманні позивача, крім [PERSON] , перебувають двоє малолітніх дітей. В позовній заяві позивач посилається на втрату постійного місця роботи та відсутність заробітку. Разом з тим, позивачем до матеріалів справи долучено копію сторінок трудової книжки (а.с. 22-24) з останнім записом станом на 17 травня 2020 року - звільнений з посади водія ТОВ «Вартіко» за власним бажанням. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 04 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с.25). Оскільки позивач звернувся до суду 18 червня 2021 року, суд вважає надані позивачем докази скрутного матеріального становища такими, що підтверджують відсутність офіційного працевлаштування позивача. Також, в позовній заяві позивач посилається на, те, що на його утримані перебуває непрацездатний батько [PERSON] , та повнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с.19), яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Проте, на підтвердження вказаних обставин, представником позивача долучено лише копію договору №206283 про надання освітньої послуги між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 07 вересня 2020 року, укладеного між [PERSON] та ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», одержувач послуги - [PERSON] ; копію договору №206283 про навчання у заклади вищої освіти від 07 вересня 2020 року, укладеного між ДВНЗ «Київський національний університет імені Вадима Гетьмана» та вступником [PERSON] , законний представник - [PERSON] , а також копії паспорта та пенсійного посвідчення [PERSON] . Разом з тим, доказів того, що позивач [PERSON] надає матеріальну допомогу повнолітній донці [PERSON] , яка продовжує навчання (стягнення з нього аліментів, переказ коштів тощо), матеріали справи не містять. Також суд зазначає, що саме по собі досягнення особою пенсійного віку не свідчить про її потребу в утриманні з боку позивача. Доказів надання відповідачем такого утримання батьку, стягнення з нього аліментів на його утримання, матеріали справи також не містять. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, враховуючи що на утриманні позивача, крім [PERSON] , перебувають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також відсутність у позивача офіційного працевлаштування, суд приходить до висновку про наявність визначених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на підставі судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі №759/6284/21, з 1/4 частини до 1/6 частинку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому, судом також врахована реальна спроможність позивача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність коштів у цьому розмірі, з урахуванням утримання дитини сторін відповідачем, для забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved