Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. 03.07.2015 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке з 21.05.2018 року змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що відповідно до ч.2\~ст.5 Закону України «Про Акціонерні товариства»\~не є його перетворенням (далі по тексту - Банк) з позовом, за яким позивач, просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 191002,10 доларів США, що за курсом 22,54 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.04.2015 року, складає 4305187,37 гривень, за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, а також стягнути судові витрати солідарно з відповідачів. 26.04.2021\~року через\~канцелярію суду\~від представника\~позивача АТ\~КБ «Приватбанк»\~-\~Гайворонського О.Г.\~надійшла заява\~про збільшення\~розміру позовних\~вимог,\~з врахуванням\~Договору про\~відступлення права\~вимоги від\~05.12.2016\~року з\~«новим кредитором»\~ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ»,\~позивач залишив\~вимоги за\~відрахуванням вимог\~які перейшли\~до нового\~кредитору,\~та підтримав\~позов за\~відрахуванням 1376740,00\~гривень,\~ за\~якою позивач,\~прохає стягнути\~солідарно з\~відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~у розмірі\~653672,06\~доларів США,\~що за\~курсом 27,73\~відповідно до\~службового розпорядження\~НБУ від\~15.03.2015\~року,\~складає 18126326,41\~гривень,\~за кредитним\~договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, а також стягнути судові витрати солідарно з відповідачів. 2.Позиція сторони позивача. Акціонерне товариство\~комерційний банк\~«ПРИВАТБАНК» та\~ [PERSON] (надалі\~-\~Відповідач-1)\~02.04.2007\~року уклали\~кредитний договір\~ 1/0704TZД (надалі - Договір). Згідно договору AT КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу 1 кредит у розмірі 250000,00 [Долар США] на термін до 01.04.2017 p., а Відповідач 1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач 1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач 1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. AT КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 250000, 00 [Долар США]. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач 1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1\~станом на\~15.03.2021\~рік має\~заборгованість -\~703307,42 [Долар США], яка складається з наступного: 128786,03 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 185226,16 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 389295,23 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, згідно наданого розрахунку. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 1/0704TZД між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижче вказаними особами було укладено: - \~ \~ \~ \~Договір поруки, з поручителем [PERSON] (надалі Відповідач 2) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1; - \~ \~ \~ \~Договір поруки з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» від 05.12.2016 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 в обсязі - 1376740,00 грн.; - \~ \~ \~ \~Договір про відступлення права вимоги від 05.12.2016 року з "новим кредитором" Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ». Відповідно до п. 3.1.2. За Первісним кредитором залишається право вимоги щодо сум заборгованості за Основним зобов`язанням що не уступаються відповідно до Договору. Беручи до уваги що ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» було відступлене забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 в обсязі 1 376 740,00 грн., Позивач відраховує з заборгованості по пені 1 376 740,00 грн. що зменшує відповідальність по пені з 10795351,38 грн. до 9418611,38 грн. а загалом за кредитним договором до 18126326,41 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором № 1/0704TZД. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Згідно п. 15 ст. 28 ЦПК України Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов`язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, вважаємо за доцільне об`єднати позовні вимоги Позивача до кількох Відповідачів в одній позовній заяві. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Щодо сплати судового збору, то позивачем на момент подачі позовної заяви у 2015 році було сплачено максимальну суму судового збору, який на той час становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати а саме: 3654,00 грн. Тобто при подачі дійсної позовної заяви про збільшення позовних вимог Позивач не повинен додатково сплачувати судовий збір. У Відповіді на Відзив Відповідача 1, позивач звертає увагу суду, що Договір між фізичною особою та Банком не є господарським договором, а є цивільно-правовою угодою, адже господарські договори укладаються між суб`єктами підприємницької діяльності, яким Відповідач за договором не виступає. Таким чином, сторони дотримались положень Цивільного кодексу, який і регулює відповідні правовідносини. Посилання на те, що Банком не вірно визначена підсудність нічим не обґрунтовані. Стосовно наданих Банком доказів, зауважив, що Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; копія заяви на видачу готівки та квитанції про виплату коштів; виписка по рахунку. Суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін, наданих суду для обґрунтування своєї правової позиції. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що Відповідач 1 частково погашав заборгованість за договором. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а твердження Відповідача 1 стосовно відсутності доказів в матеріалах справи щодо видачі Банком кредитних коштів нічим не обґрунтовані та не відповідають дійсності. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує нам, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач 1 належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. У Відповіді на Відзив Відповідача 2, Позивач вказав, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі Відповідач 1), 02.04.2007 року уклали кредитний договір 1/0704TZД (надалі - Договір). Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу 1 кредит у розмірі 250000,00 [Долар США] на термін до 01.04.2017 p., а Відповідач 1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Щодо посилань Відповідача 2 на не отримання претензії від Банку, зазначаємо наступне, змістом абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначено, що лист поштове відправлення у вигляді поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа, розміри і масу якого встановлено відповідно до законодавства України; а абз. 23 визначено, що поштовий зв`язок приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Згідно ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначено, що послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одні сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Зазначені норми права відносяться до зобов`язального права, а тому до даних відносин (між Баком та поштою) застосовуються положення ст.ст. 610, 611 ЦК України, у зв`язку з чим на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не може бути покладено обов`язку доведення факту вручення під розписку Позичальнику претензії про стягнення заборгованості, про що помилково зазначають суди. З наведеного слідує, що Банк взяв на себе зобов`язання направити Позичальнику рекомендований лист, пошта зобов`язалась цей лист доставити. Виходячи з вищенаведеного, Банк не зобов`язаний надавати докази про отримання рекомендованих листів ним направлених. У відповідності до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. ПАТ КБ "ПРПВАТБАНК" в передбачений ст. 35 Закону України "Про іпотеку" спосіб направив претензію Відповідачам про стягнення заборгованості. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав суду належні та допустимі докази направлення претензії рекомендованим листом. Проте, в установлений вимозі термін, відповідачем заборгованість погашено не було, в зв`язку з чим позов Банку про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до п. 12 Договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом 5 років. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує нам, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 3. Позиція відповідачів. Відповідач 1, [PERSON] , наддала Відзив, в якому позовні вимоги позивача не визнала, вказала, що позов пред`явлено до Заводського районного суду з порушенням правил предметної та суб`єктної юрисдикції, встановленою ЦПК України. Оскільки відповідно до п.1 ст.19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Правовідносини, які виникли між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ґрунтуються на кредитній угоді № 1/0704TZД від 02.04.2007 року. Відповідно до п.1.4. Кредитної угоди кредит видається на наступні цілі: будівництво заводу, тобто для здійснення господарської діяльності, що є підтвердженням тієї обставини, що кредит не є споживчим. На час укладання кредитної угоди [PERSON] була зареєстрована, як фізична особа-підприємець і саме у цьому статусі зверталася до банку з заявою про отримання кредиту. У матеріалах справи знаходиться заявка на отримання траншу кредиту (т.1а.с.21), яка погоджувалася начальником відділу мікрокредитування Дніпродзержинської філії банку Н.О. Давидчик та експертом відділу мікрокредитування О.В. Домбровською. Відділ мікрокредитування здійснював кредитування лише малого та середнього бізнесу. Фізична особа, яка не зареєстрована, як фізична особа-підприємець, не могла отримати жодного кредиту за програмами мікрокредитування. Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. Таким чином, на думку відповідача 1, спір між нею, [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід розглядати за правилами господарського судочинства у місцевому господарському суді. Відповідно до п. 1.1. Кредитної угоди надання коштів здійснюється окремими частинами-траншами кредиту. Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу Траншу на термін і на умовах, передбачених у договорі про видачу Траншу. Таким чином, встановлення наявності заборгованості [PERSON] перед банком та її розміру можливо лише при дослідженні у судовому засіданні усіх документів, пов`язаних з наданням кредиту та видачею грошових коштів. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду лише копії наступних документів: кредитної угоди від 02.04.2007 року № 1/0704TZД, укладеної між банком та [PERSON] ; Договору про видачу траншу кредиту від 12.04.2007 року у розмірі 50000 доларів США та копію заявки про видачу траншу кредиту у розмірі 50000 доларів США. Жодних інших договорів про видачу траншів кредиту, або їхніх копій, надано не було. Не було надано також жодного документу, який підтверджує фактичне отримання [PERSON] грошових коштів, більше, ніж 50000 доларів США. Без наявності названих документів розгляд справи не може бути повним, об`єктивним та всебічним. Також надала заперечення на відповідь на відзив, де вказала, що відповідь на відзив у більшій своїй частині складається з витягів з правових норм, які регулюють кредитні правовідносини. До цих витягів Відповідач 1 жодних заперечень не має. Однак, до відповіді надано виписку по рахунку [PERSON] , при цьому, було зауважено, що банківська виписка має статус первинного документу бухгалтерського обліку, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом МЮ України від 12.04.2012 року № 578/5, проте, Відповідач 1 вважає, що саме ця банківська виписка не може бути належним доказом у справі з огляду на наступне: у виписці відсутній ключовий елемент-відображення отримання [PERSON] кредитних коштів та їх розмір; у графі вхідний залишок стоїть позначка 0,00; не вказано (за невеликим виключенням) розподілення коштів за цільовим призначенням (тіло кредиту, проценти, пеня, тощо); не зрозуміло, з яких підстав робиться посилання на [PERSON] , оскільки ця особа не є ані стороною кредитного договору, ані поручителем/(28.05.09р, 26.08.2009 року), Відповідач 1 припускає, що ці кошти могли піти на Погашення іншого кредиту (за участю [PERSON] ). Крім того надано до суду клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відступленням права вимоги, в якому зазначила, що 05.12.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» уклали між собою договір про відступлення права вимоги, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстраційний номер 10688. Відповідно до\~умов вищевказаного\~договору Первісний\~кредитор ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~передав,\~а новий\~кредитор ТОВ\~«ТРАКСЕЛЛІНГ» прийняв\~належне Первісному\~кредитору право\~вимоги боргу\~за кредитним\~договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року. Таким чином, згідно вищезазначеного договору про відступлення прав ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» набув прав кредитора та прав іпотекодержателя. Статтею 24 Закону України "Про іпотеку" унормовано, ще відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечний договором і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимога за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основний зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строї повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою № 183050305 від 01.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається що з 05.12.2016 року Іпотекодержателем за іпотечним договором № 04TZ/1 від 02.04.2007 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, як було прийнято приватним нотаріусом Бондар І.М., індексний номер: 32722355 є ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ». Враховуючи що 05.12.2016 року між Публічним акціонерний товариством комерційний банк «ПриватБанк» та Товариством з обмеженої відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» укладено договір про відступлення права вимоги, Позивач - ПАТ «ПриватБанк» не може звертатися до суду з позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] про повернення боргу за кредитним договором № 1/0704TZД від 02.04.2007 року оскільки є неналежним позивачем по даній справі. Однак, представники Банку навмисно приховують від суду дані обставини та факти в результаті чого вводять суд в оману. Тому в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором \~ 1/0704TZД від 02.04.2007 року просить відмовити в повному обсязі. Відповідач 2, [PERSON] , надав Відзив у якому в частині стягнення з нього боргу, вважає позов незаконним та необґрунтованим, вказав, що 03.07.2015\~року до\~провадження Заводського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області надійшов\~позов «про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року», за яким позивач, прохає стягнути солідарно з відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , на користь позивача заборгованість у розмірі 191002,10 доларів США, що за курсом 22,54 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.04.2015 року, складає 4305187,37 гривень, за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, а також стягнути судові витрати солідарно з відповідачів. В частині позову, яка стосується стягнення з нього, [PERSON] , вважає його незаконним та необґрунтованим з наступних підстав: - по-перше, в забезпечення виконання зобов`язання за Договором 1/0704TZД між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та мною було укладено Договір поруки № 5167/1 від 02.04.2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором [PERSON] .. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Як стверджує позивач, відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором 1/0704TZД, що підтверджується Повідомленням № 30.0.1.0.0/2-YA0 від 23.04.2015 року. Вимога, що була пред`явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Але, з даним твердженням відповідач -2 не погодив пославшись на те, що на думку відповідача, Позивач не надав жодного підтвердження отримання поручителем даної вимоги. Більш того Поручитель ( [PERSON] ) зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , а вимога була направлена за адресою [ADDRESS] , на адресу колишньої дружини поручителя. От же, він, [PERSON] не отримував даної вимоги. - по-друге, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимога до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору. Боржник за кредитним договором [PERSON] (а відтак і поручитель), взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі; договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України - спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 25-го числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає за невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язання за кредитним договором, а тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань. \~ \~ \~ \~ Таким чином, застосоване у частині четвертій статті 559 ЦК України поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред`явить вимоги до поручителя. У разі доведення цих обставин, зазначене змінює строк виконання основного зобов`язання і, відповідно строк пред`явлення позовної вимоги поручителю згідно положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України. Позичальник припинила сплачувати кредит у жовтні 2013 року, про що свідчить розрахунок кредитної заборгованості, нарахування пені, наданих суду банком. Вимогу до поручителя банк пред`явив лише 23.04.2015 (хоча і немає підтверджень її отримання поручителем), а 30 липня 2015 р. подав позовну заяву до суду, аж після спливу 18 місяців з дати останнього платежу. У зв`язку з наведеним, з урахуванням умов кредитного договору та положень частини другої статті 1050 ЦК України про те, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, суду слід визначитись із тим, коли банк мав би пред`явити позовну вимогу поручителю. Разом з тим, п. 12. договору поруки встановлено позовну давність 5 років. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Але, встановлені частиною четвертою статті 559 ЦК України строки, після закінчення яких порука припиняться, не відносяться до позовної давності, врегульовуючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, передбачає такі випадки визначення стоку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не пред`явлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя. Аналіз зазначеної правової норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обв`язка поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій що до реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Просить суд\~в частині\~солідарного стягнення\~з нього,\~поручителя \~ [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованості\~за кредитним\~договором \~ 1/0704TZД від 02.04.2007 року, а також стягненні судових витрат солідарно з відповідачів - відмовити. Крім того надав до суду клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відступленням права вимоги, в якому зазначив, що, Позивач, ПАТ КБ ПриватБанк уклав 05.12.2016 року з ТОВ «Тракселлінг», код ЄДРПОУ 38199341, Договір серія та номер 10688 про відступлення прав вимоги, виданий Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74817561, з 05.12.2016 року Іпотекодержатель за іпотечним договором № 04TZ/1 від 02.04.2007 р., виданим приватним нотаріусом Кудрявцев В. О. є ТОВ «Тракселлінг». Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний\~письмово у\~п`ятиденний\~строк був\~повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, відомості про нового Іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, свідчить про те, що Позивач втратив право висувати вимогу повернути борг за кредитним договором, оскільки передав (чи продав) це право новому Іпотекодержателю. Таким чином, Позивач, ПАТ КБ ПриватБанк не може вимагати повернення з відповідачів будь-яких коштів за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, забезпечене договором іпотеки № 04TZ/1 виданим 02.04.2007 р. приватним нотаріусом Кудрявцев В.О., оскільки Позивач уклав договір про відступлення права вимоги № 10688 від 05.12.2016, і з цього моменту є неналежним позивачем в даній справі. Представники Банку, що ходять в судове засідання, не могли не знати цього факту, оскільки вони працівники Банку, і весь цей час вони вводили Суд та Відповідачів в оману, надаючи суду документи, за якими Позивач вимагає повернення коштів Відповідачами, хоча з моменту укладення Договору про відступлення прав вимоги , а саме з 05.12.2016 р. Позивач втратив своє право вимагати кошти з Боржників за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, забезпечене договором іпотеки № 04TZ/1 виданий 02.04.2007 р. приватним нотаріусом Кудрявцев В. О., оскільки продали свій кредитний договір новому Кредитору. Тому просить\~суд у\~задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , на їх користь - відмовити в повному обсязі. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 03.07.2015 року в провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення заборгованості», згідно до позовних вимог позивачем заявлено про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року (т.1 а.с. 1-2). 26.04.2021 року через канцелярію суду від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, з врахуванням Договору про відступлення права вимоги від 05.12.2016 року з «новим кредитором» ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ», позивач залишив вимоги за відрахуванням вимог які перейшли до нового кредитору, та підтримав позов за відрахуванням 1376740,00 гривень, за якою позивач, прохає стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 653672,06 доларів США, що за курсом 27,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.03.2015 року, складає 18126326 (вісімнадцять мільйонів сто двадцять шість тисяч триста двадцять шість) гривень 41 копійку, за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року, а також стягнути судові витрати солідарно з відповідачів (т.11 а.с.133-134). 06.07.2015 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву залишено без руху (т.1 а.с.4). 23.07.2015 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження у справі відкрито в загальному порядку та призначено до підготовчого судового засідання (т.1 а.с.29). 28.03.2016 року заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення заборгованості» - задоволено (т.1 а.с.45-48). 21.07.2016 року через канцелярію суду надійшла заява [PERSON] «про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року (т.1 а.с.53-54). 22.07.2016 року через канцелярію суду надійшла заява [PERSON] «про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року (т.1 а.с.61-63). 22.08.2016 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву [PERSON] та [PERSON] «про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року задоволено (т.1а.с.70). 18.11.2016 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням з посади на підставі наказу № 35-к від 17.10.2016 року. Суддя Дячков С.В. звільнений з Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі постанови Верховної ради України про звільнення суддів, справу було передано судді Івченко Т.П. (т.1а.с.72). 09.01.2018 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, враховуючи, що 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до\~ [PERSON] та [PERSON] «про стягнення заборгованості за кредитним договором 1/0704TZД від 02.04.2007 року», - призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (т.1а.с.97). 09.01.2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування доказів від представника відповідача № 1 [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1а.с.101-102). 29.01.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1а.с.104-106). 31.01.2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1а.с.110-112). 09.02.2018 року на офіційну електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.117-120). 09.01.2018 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. «про витребування доказів» - задоволено (т.1а.с.148). 19.02.2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.151-152). 22.02.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про долучення доказів на обґрунтування позовних вимог від представників позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» за довіреністю Березіна С.В., Таран І.М. (т.1а.с.166) 06.03.2018 через канцелярію суду надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи (доповнене та уточнене) від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1 а.с.175-177). 06.03.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 2 [PERSON] (т.1 а.с.178-180). 06.03.2018 року через канцелярію суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1а.с.181). 07.05.2018 року на офіційну електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2 [PERSON] (т.1 а.с.189-192). 24.05.2018 року на офіційну електронну адресу суду надійшла відповідь на клопотання про призначення судово-економічної експертизи від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.202-204). 29.05.2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2, від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.209-210). 30.05.2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення до справи доказів від представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - Таран І.М. (т.1а.с.213) 04.06.2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування документів від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.1а.с.225-227). 12.06.2018 року через канцелярію суду надійшла відповідь на клопотання про призначення судово-економічної експертизи від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.235-236). 12.06.2018 року на офіційну електронну адресу суду надійшов відзив на клопотання від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.1а.с.241-243). 25.06.2018 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. «про витребування доказів» - задоволено (т.2а.с.18). 18.07.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на клопотання від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.10а.с.142-143). 05.10.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про витребування доказів від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. (т.10 а.с.146). 08.10.2018 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про витребування доказів представника відповідача № 1 [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. залишено без розгляду (т.10а.с.154). 08.10.2018 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання про призначення судово-економічної експертизи представника відповідача № 1 [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. задоволено частково, призначено експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинене (т.10 а.с.156-157). 05.03.2019 року через канцелярію суду надійшли матеріали цивільної справи № 208/4951/15-ц без виконання судово-економічної експертизи у зв`язку з нездійсненням попередньої оплати [PERSON] (т.10а.с.165). 05.03.2019 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження по цивільній справі № 208/4951/15-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення заборгованості» - відновлено (т.10а.с.167). 25.10.2018 року через канцелярію суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.10.2018 року від позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (т.10а.с.219-222). 28.05.2019 року Постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.10.2018 року залишено без задоволення (т.10а.с.243-245). 12.12.2019 року через канцелярію суду відповідачем 2, [PERSON] подано заяву про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату. 12.12.2019 року на офіційну електронну адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від представника відповідача 1, [PERSON] адвоката Шишкіна В.М. надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату. 12.03.2020 року через канцелярію суду від відповідача 2, [PERSON] надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи (т.11а.с.27-30). 12.03.2020 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання відповідача 2, [PERSON] задоволено (т.11а.с.35-37). 29.07.2020 року через канцелярію суду відповідачем 2, [PERSON] подано клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.11а.с.45-46). 29.07.2020 року через канцелярію суду надійшло повідомлення від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз про повернення матеріалів цивільної справи № 208/4951/15 на адресу суду без виконання судово-економічної експертизи № 1861/1862-20 (т.11а.с.48). 25.08.2020 року Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження по цивільній справі № 208/4951/15-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення заборгованості» - відновлено (т.11а.с.51-52). 04.09.2020 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача 1, [PERSON] про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відступленням прав вимоги (т.11 а.с.54-56). 07.09.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача 1, [PERSON] про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відступленням прав вимоги (т.11 а.с.59-60). 28.09.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату (т.11а.с.72). 01.10.2020 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату та проведення судового засідання в режимі відеоконференції від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. (т.11а.с.77). 01.10.2020 року Ухвалою суду клопотання представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (т.11а.с.79-80). 05.01.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. (т.11а.с.87). 05.01.2021 року Ухвалою суду клопотання представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (т.11а.с.89-90). 19.02.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про витребування доказів та перенесення розгляду справи (т.11а.с.108). 19.02.2021 року Ухвалою суду клопотання представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про витребування доказів задоволено (т.11а.с.114-115). 03.03.2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали суду від 19.02.2021 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу подано документи (т.11а.с.120). 26.04.2021 року через канцелярію суду від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (т.11а.с.133-134). 05.05.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про проведення судового засідання в режимі відео конференції (т.11а.с.149а). У період з травня 2021 року по серпень 2021 року сторонами по справі не подано до суду жодного додаткового доказу з приводу предмету спору, та не заявлено жодне клопотання про витребування доказів в передбаченому ЦПК України порядку. 09.08.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гайворонського О.Г. про закриття підготовчого судового засідання та призначення до розгляду по суті (т.11 а.с.159). 09.08.2021 року, відповідач 1, Фрадкіна Т.Г., відповідач 2, [PERSON] , представник відповідача 1 адвокат Бреже Л.В. в підготовче судове засідання не з`явились, сповіщені про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України, заяв та клопотань не подали, причину неявки суду не повідомили. 09.08.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення заборгованості», призначив справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т.11 а.с.155-157). 13.09.2021 року через канцелярію суду від представника відповідача 1, [PERSON] , адвоката Бреже Л.В. надійшло клопотання про зупинення провадження по справі (т.11 а.с.165-166). 24.09.2021 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у задоволенні клопотання представника відповідача 1, [PERSON] , адвоката Бреже Л.В. про зупинення провадження по справі відмовлено (т.11а.с.179-180). 23.12.2021 року через канцелярію суду від представника відповідача 1, [PERSON] , адвоката Бреже Л.В. надійшло клопотання про витребування оригіналу письмового доказу (т.12.а.с.2-3). 24.12.2021 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника відповідача 1, [PERSON] , адвоката Бреже Л.В. про витребування оригіналу письмового доказу залишено без розгляду (т.12 а.с.6, 17-22) 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 02.04.2007 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач 1) було укладено кредитний договір № 1/0704ТZД (надалі - Договір) (т.1а.с.15-17). Згідно договору AT КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу 1 кредит у розмірі 250000,00 [Долар США] на термін до 01.04.2017 p., а Відповідач 1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач 1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач 1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (т.1а.с.15-17,18). З матеріалів\~справи вбачається,\~що у зв`язку з порушеннями зобов`язань Відповідач - 1 за кредитним договором станом на\~15.03.2021\~рік має\~заборгованість -\~703307,42 [Долар США], яка складається з наступного: 128786,03 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 185226,16 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 389295,23 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, згідно наданого розрахунку (т. 11а.с.139-140). В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 1/0704ТгД між АГ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижче вказаними особами було укладено: договір поруки № 5167/1 від 02.04.2007 року, з поручителем [PERSON] (Відповідач 2) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 (т.1а.с.22); Договір поруки з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» від 05.12.2016 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 в обсязі - 1376740,00 грн. та договір про відступлення права вимоги від 05.12.2016 року з "новим кредитором" Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ», відповідно до п. 3.1.2. за Первісним кредитором залишається право вимоги щодо сум заборгованості за Основнимзобов`язанням що не уступаються відповідно до Договору (т.11а.с.121-122, 136-138). Беручи до уваги що ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» було відступлено забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 в обсязі 1 376 740,00 грн., Позивач відраховує з заборгованості по пені 1 376 740,00 грн. що зменшує відповідальність по пені з 10795351,38 грн. до 9418611,38 грн. а загалом за кредитним договором до 18126326,41 грн. (т.11 а.с.139-140). Позивачем було долучено докази на які він послався під час розгляду справи, в тому числі копії належним чином завірених: - кредитного договору 1/0704TZД від 02 квітня 2007 року (т. 1 а.с. 15-17), - договір про видачу траншу № 1 від 03 квітня 2007 року (т. 1 а.с. 167-168), із додатком № 1 (т. 1 а.с. 169-171); - договору про видачу траншу № 2 від 12 квітня 2007 року (т. 1 а.с. 18), із додатком до договору (т. 1 а.с. 19-20); - копію заяви про видачу готівки № 001 (т. 1 а.с. 174); - копію заяви на видачу готівки № 002 (т. 1 а.с. 21); - копію договору поруки № 5167/1 від 02 квітня 2007 року (т. 1 а.с. 22); - копію ордеру-розпорядження про видачу кредиту від 12 квітня 2007 року (т. 1 а.с. 172); - копію ордеру-розпорядження про видачу кредиту від 03 квітня 2007 року (т. 1.а.с. 173); - меморіальний ордер № 001 (т. 1 а.с. 205); - виписку по рахунку № 22332051801297, № 29095050307768, № 29093050302710, № 29096051816383, № 29095051819938, № 22331050203040, № 22332051801297, № 22371051800754, № 22374050203201, № 22374051800256, № 22382051800787, № 223850502023513, № 22387050203243, № 22389051802089, № 22397051800631, № 22398050203511, № 22398050203793, № 29093050302710, №29095050307768, № 29095051819938, № 29096051816383, № 29095051819938, № 80327050211301, № 80915051824183, № 80916050254887, № 80917050256680, 80917051823245, 29095050307768, 29095051819938, за договором № 1/0704TZD (т. 1 а.с. 216-221, т. 2 а.с. 25-26, т. 2 а.с. 27, т. 2 а.с. 28-32, т. 2 а.с. 33-37, т. 2 а.с. 44, т.2 а.с. 54-55, т. 2 а.с. 74-75, т. 2 а.с. 87, т. 2 а.с. 97-98, т. 2 а.с. 108-131, т. 3 а.с. 68-95, т. 4 а.с. 61-63, т. 4 а.с. 80-103, т. 5 а.с. 82-85, т. 5 а.с. 117-140, т. 6 а.с. 81, т. 6 а.с. 83, т. 6 а.с. 87-88, т. 6 а.с. 108-109, т. 6 а.с. 126-132, т. 6 а.с. 191-197, т. 7 а.с. 11-14, т. 7 а.с. 44-50, т. 7 а.с. 118-124, т.7 а.с. 175-186, т. 8 а.с. 30, т. 8 а.с. 33-84, т.9 а.с. 248-т. 10 а.с. 4, т. 10 а.с. 62, т. 10 а.с. 70-73), - меморіальні ордери за 11.09.2012- 21.02.2013 (т. 2 а.с. 45-53); - видаткові ордери за період з 03.04.2007 року 11.09.2012 року (т. 2 а.с. 55-73); - меморіальні ордери за 21.10.2008 28.08.2012 (т. 2 а.с. 75-86); - меморіальні ордери за 21.09.2012-10.12.2017 (т. 2 а.с. 88-97); - меморіальні ордери за 21.10.2008- 21.02.2012 (т. 2.а.с. 98-107); - меморіальні ордери за 20.04.2007 11.09.2012 (т. 2 а.с. 132-250 т. 3 а.с. 67); - меморіальні ордери за 11.09.2012 22.06.2018 (т. 3 а.с. 95-т. 4 а.с. 60); - меморіальні ордери за 11.09.2012 21.02.2013 (т. 4 а.с. 63 т. 4 а.с. 79); - меморіальні ордери за 04.04.2007 11.09.2012 (т. 4 а.с. 103-т. 5 а.с. 81); - меморіальні ордери за 23.04.2007 (т. 5 а.с. 85-т. 5 а.с. 116); - меморіальні ордери за 24.09.2012 10.12.2017 (т. 5 а.с. 141-т. 6 а.с. 80); - меморіальні ордери за 21.11.2012 21.02.2013 (т. 6 а.с. 81-82); - меморіальні ордери за 11.09.2012- 21.02.2013 (т. 6 а.с. 83-86); - меморіальні ордери за 20.09.2012 21.10.2013 (т. 6 а.с. 89-104); - меморіальні ордери за 11.09.2012- 21.10.2013(т. 6 а.с. 109-125); - меморіальні ордери за 20.06.2007-11.09.2012 (т. 6 а.с. 132-190); - меморіальні ордери за 20.04.2007- 11.09.2012 (т. 6 а.с. 197-т. 7 а.с. 10); - меморіальні ордери за 20.04.2007 11.09.2012 (т. 7 а.с. 14-43); - меморіальні ордери за 19.04.2007-10.12.2017 (т. 7 а.с.50- 117); - меморіальні ордери за 10.12.2017 22.06.2018 (т. 7 а.с. 124-174); - меморіальні ордери за 24.03.2009 27.12.2011 (т. 7 а.с. 186 - т. 8 а.с. 29); - меморіальні ордери за 22.11.2012 26.12.2012 (т. 8 а.с. 30-32); - меморіальні ордери за 24.09.2012- 2.06.2018 (т. 8 а.с. 84-т. 9 а.с. 247); - меморіальні ордери за 24.03.2009- 28.08.2012 (т. 10 а.с. 4-59); - меморіальні ордери за 11.09.2012 21.10.2013 (т. 10 а.с. 63-69); - меморіальні ордери за 20.06.2007 11.09.2012 (т. 10 а.с. 73-137); - договір про відступлення права вимоги від 05.12.2016 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» з "новим кредитором" Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ», в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача 1 в обсязі - 1376740,00 грн., відповідно до умов вищевказаного договору Первісний кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» передав, а новий кредитор ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» прийняв належне Первісному кредитору право вимоги боргу за кредитним договором 1/0704/TZД від 02.04.2007 року (т.11а.с.121-122, 136-138); - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74817561, згідно якого з 05.12.2016 року Іпотекодержатель за іпотечним договором № 04TZ/1 від 02.04.2007 р., виданим приватним нотаріусом Кудрявцев В. О., є ТОВ «Тракселлінг» (т.11а.а.47); - інформаційна довідка № 183050305 від 01.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається що з 05.12.2016 року Іпотекодержателем за іпотечним договором № 04TZ/1 від 02.04.2007 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке було прийнято приватним нотаріусом Бондарь І.М., індексний номер: 32722355, є ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» (т.11 а.с.61-62). 6. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42\~Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1\~ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11\~Закону України\~від 12\~травня 1991\~року №\~1023-XII «Про захист\~прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1ст.261ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно\~ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Згідно до ст. 559 ЦК України, зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 року № 2478-VIII, Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. \Частина третя статті 559 із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 2478-VIII від 03.07.2018\ Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. \Частина четверта статті 559 в редакції Законів\~№ 1414-VIII від 14.06.2016,\~№ 2478-VIII від 03.07.2018\ Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання. \Статтю 559 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом\~№ 2478-VIII від 03.07.2018\ Згідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 року № 2478-VIII, - цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім\~частини четвертої\~статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали 02.04.2007 року кредитний договір 1/0704ТZД (т.1а.с.15-17). Згідно п.1.2 договору 1/0704ТZД від 02.04.2007 року загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди становить 300000,00 (триста тисяч) [Долар США] (т.1а.с.15). Відповідно до п.1.3 договору 1/0704ТZД від 02.04.2007 року термін повернення кредиту й окремих частин становить не пізніше 01.04.2017 p. (т.1а.с.15). Відповідач 1, [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором у повному обсязі, що передбачено п.1.1. договору 1/0704ТZД від 02.04.2007 року. Відповідно п.4 договору 1/0704ТZД від 02.04.2007 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач 1, [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач 1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. 02.04.2007 року укладено між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] договір поруки 5167/1 (т.1а.с.22), за якими останній поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором 1/0704ТZД від 02.04.2007 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 300000,00 доларів США, а боржник повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту наданого у вигляді Траншів кредиту, у строк до 01.04.2017 року, відповідно до п.2.2 кредитного договору (т.1а.с.15-17). Погашення за Кредитним договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту, відсотків з винагородами в строк до 01.04.2017 року (т.1а.с.19). Відповідно до\~статті 554\~ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. При цьому, згідно ст.212,\~611,\~651 ЦК\~щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. Згідно до\~ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається,\~якщо інше не встановлено договором\~або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Умовами кредитного договору визначено, що договір може бути змінений у встановленому даним договором порядку. Тобто, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту шляхом направлення відповідного повідомлення, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення. Оскільки Відповідач 1 свої зобов`язання виконувала не належним чином, станом на\~15.03.2021\~рік утворилась\~заборгованість у\~розмірі 703307,42 [Долар США], яка складається з наступного: 128786,03 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 185226,16 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 389295,23 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, згідно наданого розрахунку (т.11 а.с.139-140). 05.12.2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» було укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 3.1.2. цього договору, за Первісним кредитором залишається право вимоги щодо сум заборгованості за Основним зобов`язанням що не уступаються (т.11а.с.121-122, 136-138). Беручи до уваги що ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» було відступлено забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором 1/0704ТZД\~від 02.04.2007\~року Відповідача 1 в обсязі 1376740,00 грн.,\~Позивач відрахував\~з заборгованості\~по пені\~1376740,00\~грн.,\~що зменшило\~відповідальність Відповідача\~ 1\~та Відповідача\~ 2\~по пені\~з 10795351,38\~грн.\~до 9418611,38\~грн.\~а загалом\~за кредитним\~договором 1/0704ТZД\~від 02.04.2007\~року до 18126326,41 грн. Розрахунок заборгованості відповідача за кредитом, який надано позивачем, є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів Відповідача 1, всі проведені операції. Виписка є первинним бухгалтерським документом. З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем 1 не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином. Надана виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, та враховується судом при постановленні рішення. Вирішуючи спір в частині вимог до поручителя за договором поруки [PERSON] , судом враховані спірні правовідносини та норми матеріального права, які їх регулюють. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно, позов до відповідачів є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, підстави, що спростовують вимоги позивача судом не встановлені. За частиною 1\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно із частиною 1 статті\~598, статтею\~599 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини 4\~статті 559 ЦК України\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини 4\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням. Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18). Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.ч. 5, 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, с обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, зокрема щодо грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Встановлено, що 02.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена кредитна угода № 1/0704ТZД, у відповідності до п.п. 1.2, 1.3 якої, банк зобов`язався надати останній кредит в розмірі 300000,00 доларів США, термін повернення кредиту й окремих частин - траншів кредиту встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід`ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 01.04.2017 року. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. 2.3.3, 2.4.1 даної угоди. Позичальник, у відповідності до п.п.1.1 даної кредитної угоди зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни, встановлені даною угодою і договорами про видачу траншів у повному обсязі (т.1а.с.15-17). 03.04.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про видачу траншу № 1, відповідно до умов якого сума траншу кредиту - 250 000,00 доларів США. Даний договір є невід`ємною частиною кредитної угоди № 1/0704ТZД (т.1а.с.167-168). У відповідності до зазначеного договору розроблено додаток № 1 від 03.04.2007 року, в якому визначено графік погашення кредиту, відсотків та винагороди. Графік складений до 01.04.2017 року - кінцевий строк повернення кредиту. Цей додаток є невід`ємною частиною Договору про видачу траншу № 1 від 03.04.2007 року, зазначеного вище (п.3 додатку № 1) (т.1а.с.169-171). 03.04.2007 року згідно ордеру-розпорядження про видачу кредиту [PERSON] було видано кредит у сумі 250000,00 доларів США готівкою через касу банку (т.1а.с.173). Згідно Заяви на видачу готівки № 001, 03 квітня 2007 року [PERSON] отримала кредит готівкою 250000,00 доларів США у виконання договору кредиту № 1/0704ТZД від 02.04.2007 року на підставі ордеру-розпорядження від 03.04.2007 року, про що у заяві [PERSON] поставила власноруч свій підпис, що підтверджується меморіальним ордером № 001 від 03.04.2007 року (т.1а.с.174,205). 12.04.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про видачу траншу № 2, відповідно до умов якого сума траншу кредиту - 50 000,00 доларів США. Даний договір є невід`ємною частиною кредитної угоди № 1/0704ТZД (т.1а.с.18). У відповідності до зазначеного договору розроблено додаток № 1 від 12.04.2007 року, в якому визначено графік погашення кредиту, відсотків та винагороди. Графік складений до 01.04.2017 року - кінцевий строк повернення кредиту. Цей додаток є невід`ємною частиною Договору про видачу траншу № 2 від 12.04.2007 року, зазначеного вище (п.3 додатку № 1) (т.1а.с.19-20). 12.04.2007 року згідно ордеру-розпорядження про видачу кредиту [PERSON] було видано кредит у сумі 50000,00 доларів США готівкою через касу банку (т.1а.с.172). Як вбачається з п.п. 1-4 договору поруки № 5167/1 від 02.04.2007 року, укладеного між банком та [PERSON] , останній надав поруку перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов`язків за кредитною угодою № 1/0704ТZД від 02.04.2007 року, згідно з яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 300 000,00 доларів США, а остання зобов`язана повернути в строк до 01.04.2017 року, сплачувати за його користування 14% річних в дату сплати процентів, якою є 20 число кожного поточного місяця, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32 % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагород, штрафи, пені, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки зазначені у кредитному договорі. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (т.1а.с.22). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1/0704ТZД від 02.04.2007 року станом на 15.03.2021\~рік має\~заборгованість -\~703307,42 [Долар США], яка складається з наступного: 128786,03 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 185226,16 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 389295,23 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, згідно наданого розрахунку (т. 11а.с.139-140). З повідомлення банку від 23.05.2015 року № 30.1.0.0/2-УАО вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були направлені листи щодо суми заборгованості та можливості її погашення у досудовому порядку, що підтверджується реєстром № 1351 та квитанцією «Укрпошти» ЦПЗ № 1 від 04.05.2015 року (т.1а.с.12,13). Позивач заявив позов про стягнення заборгованості у валюті - долар США, з еквівалентом до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на 15.03.2015 року, а саме - 27,73. Крім того 05.12.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАКСЕЛЛІНГ» було укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 3.1.2. цього договору, за Первісним кредитором залишається право вимоги щодо сум заборгованості за Основним зобов`язанням що не уступаються (т.11а.с.121-122, 136-138). Беручи до уваги що ТОВ «ТРАКСЕЛЛІНГ» було відступлено забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором № 1/0704ТZД\~від 02.04.2007\~року Відповідача 1 в обсязі 1376740,00 грн.,\~Позивач відрахував\~з заборгованості\~по пені\~суму відступлення\~права вимоги\~-\~1376740,00\~грн.,\~що в\~подальшому зменшило\~відповідальність Відповідача\~ 1\~та Відповідача\~ 2\~по пені\~з 10795351,38\~грн.\~до 9418611,38\~грн.\~а загалом\~за кредитним\~договором 1/0704ТZД\~від 02.04.2007\~року зменшило відповідальність до 18126326,41 грн., про що позивач зазначив у своїй заяві про збільшення позовних вимог (т.11 а.с.133-134). Проте розрахунок\~заборгованості за кредитними договором № 1/0704ТZД від 02.04.2007 року, який було додано Позивачем до цієї заяви, суми відступлення права вимоги у розмірі 1376740,00 грн., яке відбулося 05.12.2016 року не містить (т.11 а.с.139-140), іншого розрахунку суду Позивачем надано не було, тому суд враховує ці обставини і нараховує заборгованість по кредитному договору № 1/0704ТZД від 02.04.2007 року на останню дату 22.11.2016 року, яка вказана в розрахунку заборгованості та передує 05.12.2016 року, даті укладання Договору про відступлення права вимоги. 22.11.2016 USDНа 05.12.2016 по курсу НБУ 25,8987 гривень за 1 долар США 20.12.2016 Залишок поточної заборгованості1694,02 1694,02 Залишок простроченої заборгованості112692,01 112692,01 Нараховані % поточної заборгованості175,24 175,24 Нараховані % на залишок простроченої заборгованості2804,78 2804,78 Загальний залишок заборгованості за%87430,49 90410,51 Сума пені за порушення строків розрахунків (в валюті кредиту)152,73 4387,46 Загальний залишок пені за порушення строків розрахунків101803,622636581,41106191,08 Суди попередніх інстанцій, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, дійшли висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а права та інтереси кредитодавця у вказаних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно зі статтями 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статей 525, 526 зазначеного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Проте суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за простроченими процентами і пені та посилаючись лише на постанову Великої палати від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12,\~не врахували законодавчо встановлену можливість нарахування процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, не з`ясували питання, виходячи з положень чинного законодавства та умов договору (пункти 7.5, 8.1 і 9.1) щодо наявності/відсутності у позивача права на нарахування процентів і пені процентів у зв`язку із неправомірним, незаконним користуванням боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання, не встановили період нарахування таких процентів в межах позовної давності». До такого самого висновку прийшла й колегія суддів Верховного Суду, яка продовжила розгляд справи, яку відмовилася прийняти до розгляду Велика Палата та відобразила свій висновок у\~постанові № 5017/1987/2012 від 05.03.2019 року. Випадки, коли правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, не застосовується Як було зазначено вище, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики застосовується до правовідносин у разі відсутності іншої домовленості сторін. Так, у постанові від 13.12.2018 р. у справі\~№ 913/11/18\~Верховний Суд наголосив, що у даній справі сторонами кредитного договору з урахуванням принципу свободи договору (ст. 6, 627 ЦК України) передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щодо щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. Відтак, з огляду на умови укладеного між сторонами кредитного договору, Верховний Суд вказав на помилковість висновків апеляційного суду про необхідність застосування до правовідносин сторін даного спору правової позиції Великої Палати ВС, викладеної в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12. У кожному конкретному випадку умови кредитного договору мають істотне значення при визначенні періоду, за який можуть нараховуватися проценти, передбачені ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з приписів ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, при цьому відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором,\~повернути таку ж суму грошових коштів, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка ним отримана. Як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про\~стягнення\~грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. Тому, у разі зазначення у судовому рішенні про\~стягнення\~суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні, стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Верховний Суд з урахуванням зазначеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду зазначає, що\~стягнення заборгованості\~за кредитним договором в іноземній валюті не суперечить законодавству України, якщо в іноземній валюті надавався кредит за договором і позивач просить стягнути суму боргу у валюті. Разом зі\~стягненням заборгованості\~в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. За таких обставин,

Outcome: partial