Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Адвокат Петрова Олена Олександрівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20.12.2018 року по 06.09.2021 року позивач працював на посаді сторожа в Підприємстві об`єднання\~громадян Херсонського\~учбово-виробничого\~підприємства українського\~товариства сліпих. На день звільнення позивачу підприємством була нарахована, але не виплачена заробітна плата. Позивач вважає, що відповідно до \~ст. 115 КЗпП України, ст.116\~КЗпП України\~відповідач повинен виплати позивачу йому середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі. Просить суд стягнути з Підприємства об`єднання громадян Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих середній заробіток за час затримки розрахунку виплати заробітної плати з 06.09.2021 року по 07.12.2021 року у сумі 41596,11 грн., моральну шкоду в сумі\~10000,00\~грн. та відшкодувати судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження з викликом сторін. 06.01.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, остаточно просила стягнути з Підприємства об`єднання громадян Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку виплати заробітної плати з 06.09.2021 року по 07.12.2021 року у сумі 41596,11 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., судові витрати, просила їх задовольнити, за підставами зазначеними в позовній заяві з урахуванням обставин, викладених в заяві про зменшення позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав відзив на позовну заяву та заперечення, відповідно до яких проти задоволення позовної заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не заперечує, щодо стягнення моральної шкоди просить відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно запису в трудової книжці від 20.12.2018 року на підставі наказу № 71-П від 17.12.2018 року [PERSON] прийнятий на роботу до Підприємства об`єднання громадян Херсонського учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих. Згідно наказу № 83-К від 30.08.2021 року 06.09.2021 року звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі п.1\~ст.36 КЗпП України, про що здійснено запис в трудової книжці від 06.09.2021 року. З листа Головного управління Держпраці у Херсонській області від 23.10.2021 р. № 11-06/Кол-599 вбачається, що при проведенні позапланової перевірки на Підприємстві об`єднання громадян Херсонського учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих, інспекторами Головного управління Держпраці у Херсонській області встановлено факт невиплати позивачеві належних йому до виплати сум в день його звільнення. Відповідно до довідки 01/86 від 02.11.2021 р. виданої відповідачем, станом на 01.11.2021 року розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем становив 50572,16\~ грн. 02.11.2021 року позивачеві виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 10000,00 грн, в зв`язку з чим заборгованість по заробітній платі склала 40572,16 грн. Відповідно до довідки про розмір середньоденної заробітної плати від 08.12.2021 року № 01/98-1, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 447, 27 грн. Згідно з довідкою від 08.12.2021 року № 01/97 відповідачем 08.12.2021 року видано позивачеві остаточну заборгованість по заробітній платі в сумі 40572,16 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень\~ст.\~116\~КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог\~ст. 117 КЗпП\~України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100\~(далі порядок), та виходив з наступного. Згідно з ч.ч.2,3 п. 2 порядку, термін розрахунку середньої заробітної плати складає останні два повних робочих місяці. Пунктом 8 зазначеного порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Середній денний заробіток за два місяці перед звільненням позивача складає 447,27 грн. Кількість днів\~прострочення розрахунку\~по заробітній\~платі з 06.09.2021 року по 07.12.2021 року складає 93 календарні дні. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені по заробітній платі складає 41596,11\~ грн. (93 х 447,27 грн.). Стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові від 25.04.2012 р. у справі N 6-23цс12, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті\~3,\~4,\~11,\~31 ЦПК). Як достовірно встановлено судом, внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача, а саме, невиплати йому заробітної плати, тобто порушення відповідачем конституційного права позивача на оплату працю, внаслідок чого було порушено звичний для останнього уклад життя, завдало йому моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, останній зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому завдано моральну шкоду. Суд зауважує, що в результаті затримки з невиплатою заробітної плати при звільненні позивач поніс моральні страждання, які виразились у неотриманні коштів на проживання протягом певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, принизило позивача, що визнається судом моральною шкодою, яка підлягає задоволенню частково з урахування розміру невиплачених відповідачем сум, розміру та тривалості завданих моральних страждань. Враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її житті, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню частково в розмірі 5000,00 грн. Суд вважає, що в даній справі моральна шкода в розмірі 5000,00 грн., разом та компенсаційними виплатами в порядку ст. 117 КЗпП України в сумі 41596,11\~ грн. є достатніми для сприяння відновлення порушених прав позивача. Доводи представника відповідача не приймаються судом до уваги, як такі що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами та не дають підстав для відмови у задоволенні вимог позивача. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1816,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивачем на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, наданий суду Договір про надання правової допомоги укладений 10.09.2021 р. між позивачем [PERSON] та адвокатом Петровою О.О.; додаткова угода № 1 від 10.09.2021 року; акт №1 прийом-передачу наданих послуг від 19.01.2022 року згідно договору від 10.09.2021 року. Повноваження адвоката підтверджені ордером серії ВН № 108341 від 22.11.2021року. Судові витрати позивача, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 7 000,00 грн., є співмірними та стосуються даної справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: partial