Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

У травні 2021 року ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), у якому просив стягнути заборгованість за надання житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2017 по 31.03.2019, у розмірі 12 270,42 грн., інфляційні витрати - 786,65 грн., 3% річних - 1 422,12 грн., а всього 14 479,19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є управителем житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та машиномісця [ADDRESS] . Відповідач користується житлово-комунальними послугами та повинен в повному обсязі здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги, в свою чергу позивач, як їх виконавець зобов`язаний своєчасно надавати послуги. Разом з тим, відповідач не сплачує отримані послуги. Внаслідок чого у останнього на момент звернення позивача до суду виникла заборгованість за період з 01.11.2017 по 31.03.2019, у розмірі 12 270,42 грн., інфляційні витрати - 786,65 грн., 3% річних - 1 422,12 грн., а всього 14 479,19 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 03.08.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність його, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.51-52). ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» на підставі акту приймання-передачі від 29.07.2016 року, є управителем житлового будинку [ADDRESS] (а.с.24-26). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг, а відповідач, як власник квартири отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих послуг. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. В силу положень ст. 322 ЦК України, відповідач, як власник квартира, яка розташована в будинку [ADDRESS] , зобов`язаний утримувати майно, що йому належить і, відповідно оплачувати комунальні та інші надані йому послуги, поза залежністю від того, чи користується він ним безпосередньо чи ні. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданого позивачами розрахунку заборгованості, вбачається, що починаючи 01.11.2017 року відповідач не сплачує житлово-комунальні послуги. У зв`язку з цим, у відповідача перед позивачем за період з 01.11.2017 по 31.03.2019, у розмірі 12 270,42 грн., інфляційні витрати - 786,65 грн., 3% річних - 1 422,12 грн., а всього 14 479,19 грн., що підтверджується розрахунками, наданими позивачем. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідачів перед позивачем, суду не надано. Оскільки судом було встановлено, що позивач є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу, що є власником квартири [ADDRESS] , при цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» заборгованість за спожиті послуги за з 01.11.2017 по 31.03.2019, у розмірі 12 270,42 грн., інфляційні витрати - 786,65 грн., 3% річних - 1 422,12 грн., а всього 14 479,19 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved