Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

16.03.2021 в суд подано позовну заяву [PERSON] з таким обґрунтуванням зазначених вимог. [PERSON] є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] з часткою 1/6. Іншими співвласниками житлового будинку є [PERSON] (мати позивача) з часткою 4/6, [PERSON] . Право власності на житловий будинок встановлено рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.09.2018 (справа № 302/1047/18) і зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У 2019 році власники житлового будинку замовили виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку. Однак державний кадастровий реєстратор відмовив у погодженні документації рішенням від 30.06.2020 по причині перетину ділянки із земельними ділянками кадастрові номери 2122484000:01:002:0068 - площа спів падіння 0,581% (або 0,8 кв. м); 2122484000:01:002:0069 - площа спів падіння 2,9733% (або 1,5 кв. м), які належать [PERSON] . Натомість межа земельної ділянки позивача та інших співвласників житлового будинку визначена на місцевості огорожею із металевої сітки. Позивач дізнався, що зазначені земельні ділянки оформлені технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК №030298 від 13.06.2001, виданого [PERSON] на підставі рішення Негровецької сільської ради від 06.05.2000. Згідно з інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником вищезазначених земельних ділянок відповідно площами 0,04 га. і 0,0873 га. на підставі договорів купівлі-продажу від 24.06.2020, посвідчених приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. за реєстровими номерами 764,765. Позивач також дізнався, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами оформлений на [PERSON] на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області. Позивач покликається на положення статей 377 ЦК України, 125, 126 ЗК України, 19.20 закону «Про землеустрій», пункти 2.8, 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та зазначає, що з позивачем не було погоджено межу суміжних земельних ділянок, а рішення Негровецької сільської ради від 20.10.2019 №№ 7,8 «Про затвердження зовнішніх меж земельних ділянок [PERSON] із суміжним землекористувачем [PERSON] не було доведено до позивача та [PERSON] . Викладеним обґрунтуванням позивач вважає, що порушено його право на оформлення права власності на земельну ділянку і просить застосувати положення статей 19, 41 Конституції України, статтю 321 ЦК України, ст.ст.791, 155 ЗК України, а саме визнати протиправним і скасувати: рішення Негровецької сільської ради і державний акт про передачу у приватну власність зазначених земельних ділянок [PERSON] ; договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок і державну реєстрацію цих земельних ділянок. Процесуальні рішення, винесені судом у справі: -Згідно ухвали судді від 20.04.2021 відкрито провадження в справі і призначено підготовчий судовий розгляд; -Згідно ухвали судді від 20.04.2021 задоволено клопотання сторони позивача [PERSON] про витребування доказів від приватного нотаріуса; -Згідно ухвали судді від 24.05.2021 задоволено клопотання сторони позивача [PERSON] і залучено в справу співвідповідачем [PERSON] ; -Згідно ухвали судді від 05.07.2021 поновлено строк співвідповідачу [PERSON] на подання зустрічного позову і прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з первісним позовом [PERSON] ; -Згідно ухвали суду від 28.09.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу для розгляду по суті. Обґрунтування зустрічного позову [PERSON] [PERSON] звернулась до суду 05.07.2021 із зустрічним позовом до [PERSON] про таке. [PERSON] придбала земельні ділянки кадастрові номери 2122484000:01:022:0068 і 2122484000:01:022:0069 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з [PERSON] 24.06.2021 реєстрові номери 764, 765, які посвідчені нотаріально приватним нотаріусом Дунаєвим Ю. Попович Н.Ф. вважає, що [PERSON] протиправно претендує на частини земельних ділянок, які належать їй на праві власності з огляду на таке: -Державний акт [PERSON] втратив чинність; - [PERSON] не є добросовісним набувачем цих ділянок, не є належним користувачем чи власником цих ділянок; - [PERSON] самовільно встановив металеву сітку без погодження цього питання з [PERSON] і новим власником [PERSON] , тобто допустив самовільне захоплення частин земельних ділянок [PERSON] площами 8 кв.м., 1,5 кв.м. за відомостями про перетин (накладення суміжних земельних ділянок). [PERSON] просить винести рішення про зобов`язання [PERSON] знести самовільно встановлену ним металеву огорожу із належних їй земельних ділянок. Процесуальні заяви та позиції сторін та інших учасників справи. Сторона позивач [PERSON] в особі адвоката Керита М.В. позов [PERSON] підтримала повністю, а зустрічний позов [PERSON] заперечила повністю, покликаючись на те, що зустрічний позов не доведений доказами. Співвідповідач [PERSON] позов [PERSON] заперечила повністю на обґрунтуваннях, які зазначені в зустрічному позові і відповіді на відзив сторони позивача [PERSON] щодо зустрічного позову, на основі наступного. Акт комісії Колочавської сільської ради підтверджують встановлення металевої огорожі [PERSON] на земельних ділянках [PERSON] . Натомість [PERSON] не надав жодного належного документа про те, що він є користувачем земельних ділянок, на які він претендує. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] у межах 1/6 частини. Однак право власності чи право користування земельною ділянкою, яка обслуговує цей житловий будинок, [PERSON] не оформив у межах своєї частини. Натомість інші співвласники житлового будинку, зокрема [PERSON] (третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] - мати позивача), якій належить 4/6 частини цього ж житлового будинку, також не оформила право користування чи право власності на земельну ділянку як співвласник житлового будинку. Окрім цього, [PERSON] став власником житлового будинку у 2018 році, а [PERSON] набула право власності на земельні ділянки у 2001 році, які в подальшому відчужила в установленому законом порядку [PERSON] . Відповідач Колочавська сільська рада у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з обґрунтуванням, що земельні ділянки за рішенням Негровецької сільської ради від 06.05.2000 передані у власність [PERSON] правомірно. Також [PERSON] у відповідності до ЗК України отримала державний акт на ці земельні ділянки. [PERSON] як суміжний землекористувач знав про приватизацію земельних ділянок гр. [PERSON] , не звертався з цього приводу з претензіями до Негровецької сільської ради і в Колочавську сільську раду, яка є правонаступником унаслідок утворення об`єднаної територіальної громади. Колочавська сільська рада заявила про пропуск [PERSON] строку позовної давності на подання ним позову і вважає, що [PERSON] на законних підставах придбала у власність земельні ділянки від [PERSON] , вимоги [PERSON] порушують права власника [PERSON] , а тому уповноважений представник сільської ради підтримав зустрічний позов [PERSON] . Треті особи без с самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] в судові засідання не з`явились і не подали письмових позицій у справу. Встановлені судом обставини. Згідно рішення Негровецької сільської ради від 06.05.2000 [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,1883 га для ведення особистого підсобного господарства і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] - 0,1273 га в урочищі «Біля хати»; 0,0610 га в урочищі «На городах». Цією ж радою на підставі зазначеного рішення 13.06.2001 видано [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельні ділянки з реєстрацією в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 91. Згідно з технічною документацією по виготовленню зазначеного державного акту земельна ділянка, яка належала [PERSON] , площею 0,1273 га. в урочищі «Біля хати» межує із земельною ділянкою суміжним користувачем якої є, зокрема [PERSON] (на абрисі та плані зазначено довжиною 50 м.), яка погодила межі цієї земельної ділянки, що стверджено підписом [PERSON] ( т. 2 а.с. 29-34). Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.09.2017 (справа № 302/726/17) визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] по спадкуванню за померлими батьками. В зазначеному рішенні суду є посилання на те, що житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1273 га. згідно із записом в по господарській книзі житлових будинків записи за 1974-1976 роки Негровецької сільської ради. 10.10.2017 державним реєстратором Галай В.В. на підставі вищезазначеного рішення суду за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] (номер запису про право власності 22838400, реєстраційний номер нерухомого майна 1379326721224). 07.04.2020 державним реєстратором Галай В.В. на підставі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю, а також технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), виготовленої на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] , - за [PERSON] зареєстровано право власності: на земельну ділянку площею 0,04 га. для обслуговування житлового будинку в селі Негровець урочище «Біля хати» кадастровий номер 2122484000:01:002:0068 (номер запису про право власності 36243079, реєстраційний номер нерухомого майна 2069025821224); на земельну ділянку площею 0,0873 га. в урочищі «Біля хати» в селі Негровець для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2122484000:01:002:0069 (номер запису про право власності 36243291, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2069047521224). В зазначеній вище технічній документації із землеустрою, яка складена в 2019 році, зазначено, поряд з іншими, суміжним землекористувачем [PERSON] без зазначення кадастрового номера земельної ділянки, якою користується ця особа, з фіксацією довжини межі 34,26 м. (позначення на абрисі АБ). Згідно з рішенням Негровецької сільської ради № 8 від 20.10.2019 затверджено зовнішні межі земельної ділянки [PERSON] із суміжним землекористувачем [PERSON] . 24.06.2020 [PERSON] і [PERSON] уклали договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок (кадастрові номери зазначені вище - останні чотири цифри 0068, 0069) за реєстровими номерами 764,765, які посвідчені приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. Того ж дня приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. зареєстрував право власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON] (номери запису про право власності 37023587, 37023007). Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.09.2018 (справа №302/1047/18) визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] : - за [PERSON] - на 1/2 частину як частку в спільній сумісній власності подружжя, на 1/6 частину як частку в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ; - за [PERSON] - на 1/6 частину в порядку спадкування до майна померлого батька [PERSON] ; - за [PERSON] - на 1/6 частину в порядку спадкування за майном померлого батька [PERSON] . 29.10.2018 державний реєстратор Галай В.В. зареєструвала право власності на підставі зазначеного рішення суду ( номер реєстраційного об`єкта нерухомого майна 1684659421224, номери запису про право власності 28740506, 28740429, 28740336). У 2019 році [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] замовили в підприємстві «Хуст-Земля Карпат» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . 30.06.2020 державний кадастровий реєстратор Козіцький С.С. рішенням № РВ-21004484042020 відмовив [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ 9706074052020 на підставі розташування земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини з рекомендацією заявнику звернутись до розробника документації у зв`язку з перетином із земельними ділянками кадастрові номери 2122484000:01:002:0068 (площа спів падіння 0,581%), 2122484000:01:002:0069 (площа спів падіння 2,9733%). Оцінивши встановлені обставини, зміст первісних позовних вимог і зустрічних позовних вимог, подані в справу докази, доводи сторін і їх представників, суд дійшов такого висновку. Правове обґрунтування. Статтею 81 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 82 частини 4, 5 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст.377 ЦК України (в редакції станом на час набуття об`єктом нерухомого майна статусу житлового будинку) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Частиною 1 ст.125 ЗК України (в редакції станом на час набуття об`єктом нерухомого майна статусу житлового будинку) було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції станом на час набуття об`єктом нерухомого майна статусу житлового будинку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільської ради віднесено організацію і здійснення землеустрою, вирішення інших питань у сфері землеустрою, відповідно до закону. Відповідно до п. в ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, (п. ач. 1 ст. 22 Закону України «Про землеустрій»). Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України). Частиною 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог статті 155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Відповідно до ч.7 ст.79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Після формування земельної ділянки, відповідно до ч.3 ст.179-1 К України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4 ст.79-1 ЗК України). Земельним кодексом передбачено таке: -порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (стаття 118); -перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщеного на ній (стаття 120); -порядок надання земельних ділянок у користування (стаття 123). Згідно з статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень». З установлених обставин у справі видно, що позивач [PERSON] не оформив право власності чи користування земельної ділянкою у встановленому законом порядку. Таке ж право не оформили й інші співвласники житлового будинку. У справу також не подано жодного доказу про те, що земельна ділянка надавалась у власність чи користування попередньому власнику (ам) житлового будинку в установленому законом порядку (не подано витягів із погосподарських та земельно-облікових книг, рішень сільської ради тощо). Натомість [PERSON] і [PERSON] набули право власності у відповідності до чинного законодавства. Зокрема, [PERSON] одержала у власність земельну ділянку відповідно до рішення Негровецької сільської ради. Належно оформила право власності та зареєструвала це право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [PERSON] відчужила,а [PERSON] придбала земельні ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу, які посвідчені в установленому законом порядку. Зазначені земельні ділянки буди відведені в натурі (на місцевості) також в установленому законом порядку. Ці ділянки сформовані як об`єкти цивільних прав. Межі земельних ділянок були погоджені [PERSON] (одним із співвласників житлового будинку), тобто суміжним землекористувачем під час передачі їх у власність [PERSON] при видачі їй державного акту на право приватної власності. Цю межу також погоджено рішенням Негровецької сільської ради від 20.10.2019 № 7 під час складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Це рішення не оскаржено. Суд не бере до уваги доводи представника позивача [PERSON] про те, що ним не погоджено межу земельної ділянки [PERSON] . Адже постановою Верховного Суду від 23.01.2019 в справі № 580/168/16-ц надано правовий висновок, що ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (землевласника) не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність за обставин виготовлення відповідної технічної документації. З огляду на викладені обґрунтування суд вважає, що позивач [PERSON] не довів суду належними, допустимими і достатніми доказами свої позовні вимоги. Натомість докази та обґрунтування позиції відповідачів дають підстави відмовити в задоволенні позову [PERSON] , тобто захисту підлягають права власника земельної ділянки відповідача [PERSON] . Задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] суд обґрунтовує таким. [PERSON] є власником земельної ділянки і відповідно до положень статті 16 частина 2 пункти 3.4,8 ЦУ України, 391 ЦК України, 152, 153 ЗК України право власності на її земельну ділянку має бути захищено способом, який передбачено в законі. Документами землевпорядною організацією ТОВ «Хуст - Земля Карпат» підтверджено фактичне використання [PERSON] частини земельних ділянок, які належить [PERSON] (відповідні площі перетину (накладання) та встановлення огорожі з металевої сітки від встановленої межі у вглиб земельних ділянок [PERSON] - а.с.22, 33. 34 т.1). Неправомірне використання [PERSON] , [PERSON] частини земельних ділянок, які належать на праві власності [PERSON] підтверджено і змістом акту комісії Колочавської сільської ради від 07.06.2021 № 22. [PERSON] та [PERSON] , мешкають в одному житловому будинку, є співвласниками цього житлового будинку і близькими особами (мати і син) (а.с.3-5 т.2). Суд відхиляє як неналежний доказ сторони позивача [PERSON] у виді акту комісії Колочавської сільської ради від 07.06.2021 (бо цей акт не стосується спору між сторонами, а за змістом стосується інших обставин та осіб (а.с.6 - т.2). Отже, [PERSON] як власник земельних ділянок має право вимоги на усунення перешкод у користуванні цими земельними ділянками, тобто їх звільнення для цільового використання всієї площі і перенесення самовільно встановленої огорожі металевої сітки відповідачем [PERSON] на межу земельної ділянки, яка погоджена і визначена у встановленому порядку за розмірами і конфігурацією земельних ділянок за відомостями в технічній документації і кадастровими номерами власника [PERSON] . Судові витрати вирішуються судом у справі відповідно до положень статті 141 ЦПК України, тобто з урахування задоволених і відхилених вимог сторін. У зв`язку з відмовою в позові [PERSON] понесені ним судові витрати не відшкодовуються, а судові витрати [PERSON] у виді сплаченого судового збору за зустрічний позов, який задовольняється підлягають стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] . Інших судових витрат у справу не подано.

Outcome: approved