Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DА 21485 від 18.02.2008 в розмірі 1\~355\~148,30 грн. У процесі розгляду справи, в порядку ст.55 ЦПК України, судом замінено сторону позивача Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Обґрунтовуючи позовні вимоги банк покликається на те, що 18.02.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DА 21485 на загальну суму 94 350,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 15 лютого 2013 року, з процентною ставкою 12,00% річних. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит на суму 94 350,00 доларів США. Однак, відповідач в термін встановлений договором кредитні кошти не повернула. Станом на 20 липня 2011 рік заборгованість відповідача за договором становить 170 007,69 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1 355 148,30 гривень, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 59 756,31 дол. США, що еквівалентно сумі 476 323,52 гривень; сума дострокового стягнення кредиту - 29 877,50 дол. США, що еквівалентно сумі 238 156,54 гривень; відсотки - 32 388,05 дол. США, що еквівалентно сумі 258 168,39 гривень. 17 квітня 2015 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог згідно з якою просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 270384,53 Доларів США, що еквівалентно 6259374,73 грн. Відповідач подала заперечення проти позову, відповідно до яких позов заперечила повністю. Вказує, що банк намагається притягнути [PERSON] до юридичної відповідальності одного виду (матеріальної) за одне й те саме правопорушення двічі, оскільки 14 грудня 2009 року за заявою ПАТ «Універсал Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеевим О.О. було вчинено виконавчий напис №1185, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно - автомобіль марки Audi Q7 2007 року випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. Разом з тим, долучений банком розрахунок заборгованості проведений не у відповідності до умов договору. Банк самостійно підвищував процентну ставку в односторонньому порядку. 18 лютого 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № БА 21485. Зазначає, що дійсно 18 лютого 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DА 21485, однак банк взятих на себе зобов`язань не виконав, кредитних коштів в сумі 94 350,00 доларів США не надав. Заява про видачу готівки №049В501080490006 від 18 лютого 2008 року підписувала не вона та коштів не отримувала. Подала зустрічний позов про розірвання кредитного договору, який прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31 травня 2013 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання чи належить підпис, проставлений на заяві на видачу готівки №049В501080490006 від 18.02.2008 у договорі купівлі-продажу автомобіля Audi Q7 №31/01-08 від 31 січня 2008 року, у договорі добровільного страхування наземного транспортного засобу №5-267/08.002 від 18 лютого 2008 року [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи належить [PERSON] підпис проставлений у договорі купівлі-продажу автомобіля Audi Q 7 (заставлене майно) № 31/01-08 від 31 січня 2008; договорі добровільного страхування наземного транспортного засобу № 5-267/08.002 від 18 лютого 2008; заявах на переказ готівки по платежах на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №DA 21485 від 18 лютого 2008 року; договорі про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] на який мали переведено кредитні кошти згідно п. 3.1.2. Кредитного договору № DA 21485 від 18 лютого 2008 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2016 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи належить [PERSON] підпис, проставлений на заявах на переказ готівки по платежах на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №DA 21485 від 18 лютого 2008 року укладеним між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] ; чи належить [PERSON] підпис, проставлений на договорі про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , на який мали переказувалися кредитні кошти згідно п. 3.1.2. Кредитного договору № DA 21485 від 18 лютого 2008 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2018 року по справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи належить [PERSON] підпис в заяві на переказ готівки №081В601081270002 від 06 травня 2008 року. Ухвалою від 05 грудня 2019 року суддею Мигаль Г.П. прийнято позовну заяву до свого провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 червня 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Універсал банк» про розірвання кредитного договору № DА 21485 - залишено без розгляду. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача у поданій заяві позов підтримав, представник відповідача заперечив позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з його безпідставністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено фактичні обставини справи. 18.02.2008 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DА 21485 на загальну суму 94 350,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 15 лютого 2013 року, з процентною ставкою 12,00% річних /а.с. 9-15/. Згідно умов п.1.1. Кредитного договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку 1 та Додатку. Сума кредиту, яку зобов`язувався видати ПАТ «Універсал Банк» згідно Додатку 1 до Кредитного договору визначена у іноземній валюті та становила 94 350,00 дол. США. Як на підтвердження позовних вимог позивач покликається на заяву про видачу готівки №049В501080490006 від 18.02.2008, відповідно до якої [PERSON] отримала 92\~934,00 доларів США, що еквівалентно сумі 469\~316,70 грн. /т.2, а.с.104/. Також, покликається на заяву про видачу готівки № 049В601081440018 від 23.05.2008, відповідно до якої [PERSON] отримала 2540,00 доларів США, що еквівалентно сумі 12\~319,00 грн. /т.1, а.с.234/. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1. ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст. 1055 цього Кодексу кредитний договір укладається у письмовій формі. У ч. 2 цієї ж статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 3 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. По справі проведено ряд експертних досліджень. Відповідно до Висновку експерта № 6/6 від 10 лютого 2014 року, підпис в графі «Підпис отримувача» від імені [PERSON] в документі «Заява на видачу готівки №049В501080490006 від 18 лютого 2008 року» - виконано не громадянкою [PERSON] , а іншою особою. Згідно з висновком експерта № 6/215 від 07 червня 2016 року підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» в заяві на переказ готівки № 049В601081440018 від 23.05.2008 року, - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] в графі «Клієнт» в договорі № 000029353 банківського обслуговування фізичної особи від 15.02.2008 року, - виконані [PERSON] . За змістом статей\~77,\~79,\~80 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З досліджених доказів вбачається, що у справі відсутні будь-які відомості, що свідчать про отримання саме відповідачем кредитних коштів в сумі 94 350,00 дол. США, оскільки заяви на отримання готівки відповідач не підписувала. Висновки експертних досліджених, які встановлюють вказану обставину, за оцінкою суду є обґрунтованими, стосуються обставин, які підлягають доказування у даній справі, є чіткими та повними, не містять розбіжностей між собою та матеріалами справи, а тому приймаються судом до уваги як належні докази по справі. Крім того,\~матеріали справи\~не містять\~й визнання\~такого факту\~відповідачем,\~як і\~доказів видачі\~відповідачу кредитних\~коштів іншим\~способом.\~За таких\~умов,\~в ході\~розгляду справи\~позивачем не\~було доведено\~факту видачі\~відповідачу кредитних\~коштів у\~заявленому позивачем\~розмірі. Оскільки, стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом підписання заяв про видачу готівки №049В501080490006 від 18 лютого 2008 року та №049В601081440018 від 23 травня 2008 року, позивач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, яким би підтвердив, що відповідачу дійсно були надані кредитні кошти в сумі 94 350,00 дол. США, суд доходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed