Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточнюючою заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав на його ім`я заповіт, проте про наявність такого, [PERSON] не знав, а дізнавшись, звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із закінченням строку на подачу відповідної заяви та рекомендовано звернутися до суду. Зважаючи на ті обставини, що визначений ЦК строк для подачі заяви до нотаріальної контори був пропущений з поважної причини, оскільки [PERSON] не був обізнаний про наявність складеного на його ім`я заповіту, значну віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини, хворобливий стан здоров`я, пропустив шестимісячний строк звернення всього на незначний строк з поважних причин, тому і подав відповідний позов до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади с.Линовиця в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання також не з`явився,\~проте надіслав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про смерть, виданого 30 грудня 2020 року серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.4). Згідно заповіту від 23 жовтня 2019 року за № 150, посвідчено секретарем виконкому Удайцівської сільської ради Прилуцького району Бабич К.М. вбачається, що все своє майно [PERSON] , [INFO] заповів - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.04.2007 вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належать буд. [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно повідомлення від 19.07.2021 за 356/02-31 приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті проживав у с.Удайці Прилуцького району - немає можливості, оскільки [PERSON] не було подано заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк. У зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини (а.с.8). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Приписами ч.3 ст. 272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила даної норми про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, \~\~\~\~\~\~\~\~ від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] , тож позивач по справі до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини мав би звернутися до 28.06.2021. Проте, згідно наданих у судове засідання документів вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріуса, з незначним пропуском - 19.07.2021, часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви був незначним, оскільки не був обізнаний про наявність складеного на його ім`я заповіту, проживав на віддаленій відстані від місця відкриття спадщини та не мав змоги подати відповідну заяву до нотаріальної контори, тому враховуючи наведені обставини справи в сукупності, суд вважає зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які унеможливили своєчасне подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved