Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 липня 2020 року відповідач по справі отримав в борг у позивача суму у розмірі 6000 гривень, які зобов`язався повернути 16 жовтня 2021 року, про що складена розписка 15 червня 2021 року. Розписку про позичання грошей відповідач написав після виникнення у позивача сумнівів в тому, що він своєчасно поверне позичені кошти. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою повернути борг, однак відповідач добровільно позичені кошти не повертає. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 6000 гривень, а також судові витрати. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач, відповідач до судового засідання не з`явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки . Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до розписки, яка датована 15.06.2021 року, [PERSON] отримав в борг у [PERSON] суму в розмірі 6000,00 гривень 30.07.2020 року. Зобов`язався повернути цю суму 16 жовтня 2021 року (а.с.6). Позивач стверджує, і це не спростовано відповідачем, що борг вчасно не повернутий. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість для виконання сторонами договору. За ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Враховуючи викладене, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень. Враховуючи положення частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням частини 1 статті 142 ЦПК України, відповідно до якої, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи позов визнав, про що подав відповідну заяву, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved