Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

28.12.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна та звільнити з-під обтяження об`єкт обтяження - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , котрий було накладено на підставі постанови ДВС у Деснянському районі м. Чернігова №АН410227 від 06.11.2006, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4016411; зареєстровано: 07.11.2006 16:23:09 за №4016411 реєстратором: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора. 17.01.2022 представник Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України подав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що з огляду на відсутність в матеріалах справи постанови АН410227 від 06.11.2006, постанови 1454/4 від 06.11.2006 року стверджувати, що стягувачем за виконавчим провадженням за постановою АН410227 від 06.11.2006 року є Чернігівський НДЕКЦ МВС є недоведеним та передчасним. 18.01.2022 представник Першої Чернігівської державної нотаріальної контори подав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що нотаріальна контора не була ініціатором накладення арешту, а виконувала виключно функцію реєстратора. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Представник Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду. Представник Першої Чернігівської державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] , є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , котра належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А, за реєстровим №1269. Вказане також підтверджується Витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно від 30 серпня 2006 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається запис про накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] власником якої вказано [PERSON] , котрий було накладено на підставі постанови ДВС Деснянського району м. Чернігова АН 410227 від 06.11.2006, тобто постанови винесеної в часи вже після придбання позивачем за відповідним договором купівлі-продажу вказаної квартири, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4016411; зареєстровано: 07.11.2006 16:23:09 за №4016411 реєстратором: Перша чернігівська державна нотаріальна контора. Вказана заборона була внесена до реєстру уповноваженими посадовими особами Першої чернігівської державної нотаріальної контори 07.11.2006 на підставі постанови державного виконавця ДВС Деснянського району м. Чернігова №АН 410227 від 06.11.2006. Відповідно до наданої відповіді № 14760/15076-26-21 від 08.06.2021 на адвокатський запит № 0106-К/2 від 01.06.2021 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що в Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні не перебували та не перебувають виконавчі провадженні відносно [PERSON] , а всі матеріали виконавчих проваджень, відкритих відносно [PERSON] , яка значиться власником вищезазначеної квартири, знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання. Аналогічна інформація викладена в листі Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №19.21/45365 від 07 червня 2021 року. На даний час відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] , або [PERSON] в органах ДВС - відсутні, всі виконавчі провадження відносно [PERSON] знищено. З листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №2858/01-17 від 07 червня 2021 року вбачається, що інформацію про підставу накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , та копії документів на підставі яких він накладений, державний нотаріальний архів не має можливості. 3 червня 2021 року [PERSON] звернувся Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові з проханням зняти арешт з вищевказаного майна, однак отримав відповідь, що зняти арешт з належного йому майна немає можливості, оскільки, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] яка значилася як власником квартири. Підставою для накладення арешту є постанова №АН 4100227 видана 06 листопада 2006 року ДВС Деснянського району м. Чернігова. Інших виконавчих проваджень щодо [PERSON] або [PERSON] не виявлено. Однак, виконавче провадження було завершено та в подальшому знищено, в зв`язку із чим можливість скасування арешту у позасудовому порядку - відсутня. 14.06.2021 [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна та звільнити з-під обтяження об`єкт обтяження квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . власником якої є [PERSON] , котрий було накладено на підставі постанови ДВС у Деснянському районі м. Чернігова №АН 410227 від 06.11.2006, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4016411; зареєстровано 07.11.2006 16:23:09 за №4016411 реєстратором: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 грудня 2021 року у справі №750/6376/21 у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна, третя особа - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, відмовлено. Як вбачається із вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2003 року у справі №1-358/2003, [PERSON] було визнано винною за ст.ст. 309 ч.І, 307 ч.2 КК України та призначено їй відповідне покарання. Стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернігівській області 585 грн. 84 коп. витрат за проведення судово-хімічних експертиз. Згідно постанови 1454/4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2006 року винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Деснянському районі м. Чернігова при примусовому виконанні виконавчого листа №1-358 виданого 27.05.2003 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь НДЕКЦ 585,84 грн. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . Вказаною постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] . Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавче провадження, в межах якого накладено арешти, вже завершено та знищено, що порушує його законні права та інтереси як власника майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним йому майном, яке він на даний час має намір відчужити шляхом укладення відповідного договору дарування частини квартири. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про: -закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; -повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; -зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізаціунайна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт з майна боржника також знімається у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. З урахуванням вище викладеного, будь - які виконавчі провадження щодо позивача, в тому числі і виконавчі провадження відносно [PERSON] - відсутні, тому арешт з майна позивача може бути знятий лише за відповідним судовим рішенням. За таких підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved