Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 08 серпня 2012 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 116, визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею, її прізвище не змінювати. Свої вимоги мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Через де-який час після одруження вони перестали розуміти один одного, почалися сварки та скандали, що спричиняють їй та дитині душевні страждання. Розлади в сім`ї носять тривалий характер, вони проживають окремо вже понад 6 місяців і зберегти сім`ю не бажають. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Додатково пояснила, що вони з відповідачем з липня 2021 року проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, між собою не спілкуються, їхня сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про направлення поштового відправлення та оголошеннями про виклик його до суду, поміщеними на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2022 року та 31.01.2022 року. За таких обставин суд 14.02.2022 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу (повторного) серії [NUMBER] від 11.01.2018 року (а.с. 4), сторони по справі 08 серпня 2012 року зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис № 116. Про те, що від цього шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] , свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 11.09.2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 7). Судом встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як ствердила позивачка, через різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем почали виникати суперечки та конфлікти, які привели до того, що вони стали чужими людьми, а їх сім`я остаточно розпалася. Вже більше шести місяців вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, між собою не спілкуються, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed