Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

позивач [PERSON] 11 серпня 2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на своє утримання в розмірі 1/4 частки з середньої заробітної плати в Україні, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення нею навчання але не більше як до досягнення 23 років; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є її батьком. Її матір - [PERSON] , на цей час не працює, оскільки виховує 5-річну дитину. Позивачка на цей час навчається за кошти державного замовлення на 2-му курсі денної форми навчання Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за спеціальністю «менеджмент». У зв`язку із цим вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе матеріально, при цьому їй необхідні кошти на підручники та спеціальну літературу, проїзд, харчування, одяг, тощо. Таким чином, позивач потребує матеріальної допомоги від батька на період свого навчання. Її батько є здоровим працездатним чоловіком, матеріально забезпечений, має у власності будинок у м.Бориславі. Ухвалою судді від 02 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.09.2021 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач просить призначити аліменти на утримання доньки ( [PERSON] ) на час навчання у розмірі 1/8 частини його доходу, та звільнити його від сплати судового збору. У відзиві відповідач зазначив, що розмір аліментів, про який просить позивачка, поставить його у скрутне матеріальне становище. Тривалий час він не працює, тому в нього відсутні доходи. У нього незадовільний стан здоров`я, проблеми з ногами, що фактично позбавило його можливості влаштуватися на роботу. Він повинен постійно лікуватися. У грудні 2020 він був оперований, згідно з лікарськими рекомендаціями він повинен уникати тривалого стояння і сидіння. На даний час він одружений зі [PERSON] , у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO], та донька [PERSON] , [INFO]. Його дружина не працює. Отже аліменти у розмірі, про який просить позивачка, стануть для нього та його сім`ї непосильним тягарем. Аліменти у розмірі 1/8 частини від його доходу - будуть справедливими стосовно всіх учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула. У матеріалах справи є її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього, позивачка подала до суду копії документів на підтвердження зміни її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказана зміна імені відбулася після звернення до суду з вказаним позовом: 12 серпня 2021 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема, у розмірі 1/8 частини його доходу, дав пояснення, аналогічні змісту його відзиву на позов. Крім цього, відповідач надав суду довідку про перебування його на обліку у відділі обслуговування громадян №1 як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи загального захворювання з 12.01.2022, довідку про розмір його пенсії. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження позивачки, копією свідоцтва від 12.08.2021 про зміну імені, зокрема зміну прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та просить суд вирішити питання про стягнення аліментів на час її навчання. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив, що позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання. Зокрема, навчається на 2-му курсі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за спеціальністю «менеджмент», термін навчання - до 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 278 від 29.07.2021. У зв`язку з навчанням позивачки [PERSON] на денному відділенні, вона потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідні кошти на харчування, транспортні витрати, придбання необхідної літератури, одягу тощо. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та утримувати себе самостійно в повному обсязі. Мати позивачки - [PERSON] на цей часне працює, виховує дитину віком 5 років, не може в повному обсязі самостійно утримувати доньку - позивачку [PERSON] , яка навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав жодних доказів того, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки- позивачки [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення аліментів з відповідача. Щодо розміру аліментів та можливості їх сплати суд зазначає наступне. З установлених судом обставин вбачається, що відповідач є пенсіонером, отримав II групу інвалідності загального захворювання з 12.01.2022, перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №1 як отримувач пенсії по інвалідності. З довідки про розмір пенсії вбачається, що пенсія відповідача за січень 2022 року становить 1250,91 грн, за лютий 2022 року - 1938,91 грн. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, яка продовжує навчання, суд враховує також те, що на даний час відповідач має іншу сім`ю: одружений зі [PERSON] , у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO], та донька [PERSON] , [INFO]. Як стверджує відповідач, його дружина не працює, отримує соціальну допомогу. Суд враховує, що у власності відповідача є житловий будинок у [ADDRESS] , про що не заперечив відповідач у судовому засіданні. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наявність у відповідача на утриманні, крім повнолітньої доньки - позивачки [PERSON] , ще неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO], та доньки [PERSON] , [INFO]., а також незначний розмір пенсії відповідача, який є меншим від прожиткового мінімуму, визначеного законом «Про Державний бюджет України на 2022 рік», - суд вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, у розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, є завищеним. При цьому, суд зазначає, що нормами законодавства, зокрема, Сімейним кодексом передбачено можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника, а не в частці з середньої заробітної плати в Україні, як про це просить позивач у позовній заяві. Відтак, позовні вимоги у цій частині не можуть бути задоволені. Виходячи з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, беручи до уваги обставини, визначені в ч.1 ст.182 СК України, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця і до закінчення позивачкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам позивача, не порушить прав відповідача. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, відсутні підстави для розподілу суми судового збору між сторонами. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю II групи, отже судові витрати (судовий збір у розмірі 992,40 грн) компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про стягнення з відповідача інших судових витрат позивач вимог не заявляла. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: partial