Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Боярської міської ради, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 грудня 2009 року між ним і [PERSON] був укладений шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було зроблено відповідний актовий запис № 241 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу- [PERSON] . В подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось в силу різних характерів. Вони мають різні життєві плани та пріоритети, у зв`язку з чим продовження подружнього життя позивач вважав таким, що суперечить їхнім інтересам і інтересам дитини. З травня 2021 року вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, не проводять вільний час разом. Дитина проживає і знаходиться на утриманні дружини. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений 29 грудня 2009 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис № 241. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача і представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей виконавчого комітету Боярської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, а позивач і представник позивача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 29 грудня 2009 року, актовий запис № 241. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] . В подружжя [INFO] народився син [PERSON] .. Як зазначав позивач, спільне життя з відповідачем не склалось в силу різних характерів. Вони мають різні життєві плани та пріоритети, у зв`язку з чим продовження подружнього життя позивач вважав таким, що суперечить їхнім інтересам і інтересам дитини. З травня 2021 року вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, не проводять вільний час разом. Дитина проживає і знаходиться на утриманні дружини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved