Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

22 грудня 2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що з 2008 року вона почала спільно проживати з відповідачем [PERSON] 12.08.2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Станом на теперішній час позивачка та [PERSON] проживають окремо, так як сім`я розпалась. Причиною того стало те, що [PERSON] близько 3-х років зловживає спиртними напоями, пале невідому речовину, не працює і чекає лише отримання дитячих виплат для того, щоб витратити їх на свої потреби. На прохання та зауваження позивачки відповідач не реагує, а навпаки, влаштовує сварки, неодноразово палив у будинку речі та виганяв [PERSON] з дітьми з дому, сам ж більшість часу проводить з друзями. Намагання позивачки щодо збереження сім`ї виявились марними. Сім`я розпалась і кожен з них живе своїм життям. [PERSON] втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне проживання суперечить інтересам [PERSON] та інтересам дітей. Позивачка вважає, що одруження виявилось невдалим, поновлювати шлюбні стосунки з ним наміру не має. На підставі вищезазначеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 08.02.2022 року о 14:00 год. 08.02.2022 року у судове засідання позивачка не з`явилася, була належним чином повідомлена про судовий розгляд, що вбачається з повідомлення про вручення 10.01.2022 року поштового відправлення. Відповідач у судове засідання 08.02.2022 рокуне з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення 06.01.2022 року поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомив. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які позивач посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. З 2008 року позивачка та відповідач почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 12 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 69. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від спільного проживання подружжя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Станом на теперішній час подружжя проживають окремо, сім`я розпалась і кожен з них живе своїм життям.. Намагання позивачки щодо збереження сім`ї виявились марними. [PERSON] втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне проживання суперечить інтересам [PERSON] та інтересам дітей. Позивачка вважає, що одруження виявилось невдалим, поновлювати шлюбні стосунки з ним наміру не має На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди [PERSON] на примирення, суд вважає причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved