Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ВІРІДІ-ЛЮКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. В позові посилається на те, що відповідно до рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14.09.2010 року у зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку було стягнуто заборгованість у розмірі 1148220 грн. Вказує, що 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір №GL3N212012 про відступлення права вимоги за договорами іпотеки/застави, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., зареєстрований в реєстрі за №969. В подальшому, 16.03.2020 року між ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» укладено договір про відступлення прав вимоги №32/20, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., зареєстрований в реєстрі за №972. Зазначає, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24 липня 2020 року по справі №22-Ц/822/646/20 ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» було визнано правонаступником ВАТ КБ «НАДРА». З огляду на те, що з 2010 року і по сьогоднішній день відповідачі не погасили борг за рішенням Глибоцького районного суду від 14.09.2010 року в сумі 1148220 грн., внаслідок чого за час прострочення, з урахуванням строку позовної давності, сума інфляційних втрат кредитора становить 1450201 грн., а сума 3% річних - 344466 грн., просили стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначені суми, а також судові витрати в розмірі 26920 грн. Представник позивача Косовський Максим Вікторович в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та не повідомили суд про причину своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №ZZZ707165, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 135000 грн. зі сплатою 14,49% річних, строком до 14.11.2022року, що підтверджується копією договору кредитної лінії №ZZZ707165, підписаного [PERSON] 15.11.2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ КБ «НАДРА» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких поручителі [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника [PERSON] , що виникають з умов договору кредитної лінії № ZZZ707165 від 15.11.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань, що підтверджується копіями договорів поруки, підписаних [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14.09.2010 року по цивільній справі №2-75/10 за 2010 рік стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 1148220 грн. 23.12.2019 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» укладено договір про відступлення права вимоги № GL3N212012, згідно якого ВАТ КБ «НАДРА» відступило ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» право вимоги за договорами ВАТ КБ «НАДРА». 16.03.2020 року між ТОВ «ГАЛИЦЬКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» укладено договір відступлення права вимоги №32/20 та 21.03.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., зареєстрований в реєстрі за №972, що підтверджується копією зазначеного договору; копією договору про відступлення прав вимоги №32/20; копією акту приймання-передач оригіналів документів до договору про відступлення прав вимоги №32/20. Відповідно до копії ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2020 року по справі №715/1728/20 ТОВ «ВІРІДІ ЛЮКС» є правонаступником ВАТ КБ «НАДРА». Згідно таблиці розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 2010 року по 2020 року сума інфляційних втрат кредитора становить 1450201,86 грн. Заборгованість боржника 3% річних складає 182217,15 грн. Вбачається, що при розрахунку 3% річних банком застосовувались показники заборгованості за кредитом в сумі 344466 грн. за 3650 днів прострочення. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредитної лінії позичальником [PERSON] банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] порядку права на дострокове повернення кредиту, що передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц сформульовано висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Зміна строку кредитування має наслідком припинення права кредитодавця на нарахування відсотків за статтями 1048 та 1054 ЦК України. Він має право здійснювати нарахування відсотків згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 роз`яснено правовий зміст терміну «користування чужими грошовими коштами», який може використовуватися у двох значеннях: перше значення - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (правомірне користування чужими грошовими коштами); а друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (неправомірне користування чужими грошовими коштами). Таким чином, позивач набув право на отримання від боржників- відповідачів по справі інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми зобов`язання, яка визначена до стягнення судовим рішенням від 14.09.2010 р., після ухвалення якого користування коштами є неправомірним. За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved