Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. 13 жовтня 2021 року адвокат Демінов Олег Ігорович, який діє в інтересах позивача [PERSON] через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, подав матеріали позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та просить: -визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, 24 травня 2021 року за № 50966 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» 50 966 гривень 00 копійок таким, що не підлягає виконанню; -стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що через мобільний додаток «Дія» дізнався про наявне відкрите виконавче провадження, згідно до якого він - боржник. 11 жовтня 2021 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №66068857 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості. Як вбачається з виконавчого напису підставою для його вчинення став кредитний договір №359495. З тексту виконавчого напису неможливо встановити якими саме документами відповідач підтверджує наявність безспірної заборгованості. Позивачем було направлено відповідний запит на адресу приватного нотаріуса, щодо отримання копій документів. Але відповіді отримано не було. Крім того, позивач не отримував від нотаріуса жодних вимог щодо погашення заборгованості у розмірі зазначеному у виконавчому написі. Хоча нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був направити таку вимогу. Позивач не укладав договір №359495 від 19 січня 2018 року з відповідачем ТОВ «ВЕЛЛФІН». З цього приводу позивач 12 жовтня 2021 року звернувся до Кам`янського ВП з заявою про вчинення злочину. Відповідачем пропущений строк позовної давності. [PERSON] взагалі не здійснював платежі по договору №359492, оскільки він його не укладав. Договір датований 19 січня 2018 року. До приватного нотаріуса відповідач звернувся лише у травні 2021 року, тобто поза межами трирічного строку з дати укладання договору. Пропуск строку позовної давності свідчить про те, що заборгованість не є безспірною, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На думку позивача оскаржуваний виконавчий напис є незаконним, тому звернувся з даним позовом до суду. 2. Позиція відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України (а.с.57, а.с.61, а.с.69, а.с.74), в судові засідання не прибував, заяв та клопотань не подавав, причину неявки суду не повідомляв. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 3.Позиція третіх осіб. 3.1. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с.53-54, а.с.55-56, а.с.62-63, а.с.65-66) в судові засідання не прибувала, заяв та клопотань не подавав, причину неявки суду не повідомляв. 3.2. Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сповіщений про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с.51-52, а.с.64, ), в судові засідання явку свого представника не забезпечив, причину неявки суду не повідомляв. 10 листопада 2021 року через канцелярію суду представник відділу - Мостова Л. подала заяву згідно до змісту якої просить проводити розгляд справи без участі представника відділу та прийняти рішення згідно до чинного законодавства (а.с.48). 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 13 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» (а.с.2-6). Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі в спрощеному порядку з повідомленням сторін (а.с.15-17). Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 83-84 ЦПК України. Згідно до змісту клопотання, просить: -витребувати від Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни ( [ADDRESS] ) нотаріальну справу, що була заведена при вчиненні виконавчого напису за реєстровим № 50966 від 24 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» 30 946,00 гривень (а.с.42). Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено повністю (а.с.21-22). 20 жовтня позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в порядку ст. 151 ЦПК України. Згідно до змісту заяви, просить: -зупинити стягнення в рамках виконавчого провадження № 66068857 відкритого з примусового виконання виконавчого напису № 50966, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» 50 966 гривень 00 копійок, до набрання законної сили рішення суду по даній справі. (а.с.26-28). Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено повністю (а.с.40-42). До судового засідання призначеного на 16 лютого 2022 року через канцелярію суду адвокат Демінов О.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», на підставі наявних у справі доказів. 5. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 50966, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , код РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором 359495 від 19 січня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», код ЄДРПОУ 39952398, юридична адреса реєстрації: 030613, місто Київ, вулиця Героїв Севастополя, будинок № 48, заборгованість за кредитним договором 359495 від 19 січня 2018 року (а.с.10). Згідно до змісту даного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період 19 січня 2018 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 30 196,00 гривень, в тому числі: -1 000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; -29 196,00 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; -750,00 гривень - за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню - 30 946,00 гривень. 14 липня 2021 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мащук О.С. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису вчиненого 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 50966, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , код РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором 359495 від 19 січня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», код ЄДРПОУ 39952398, юридична адреса реєстрації: 030613, місто Київ, вулиця Героїв Севастополя, будинок № 48, заборгованість за кредитним договором у сумі 30 946,00 гривень - винесено постанову про відкриття виконавчого провадження( ВП №66068857) (а.с.9). 25 серпня 2021 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мащук О.С. при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] , [INFO] , код РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] . Загальна сума, яка підлягає стягненню - 34 310,60 гривень (а.с.32-33). Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мащук О.С. від 14 липня 2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника - [PERSON] (а.с.34-35). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 26 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону та статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «ВЕЛЛФІН» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати заборгованості. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління Національного Банку України № 566, Постанови правління Національного Банку України № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи невиконання ухвали суду про витребування доказів від 13 жовтня 2021 року в частині витребування документів у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача і заборгованість боржника не виключає можливості спору щодо її розміру та строку. Сторона відповідача не скористалась своїм правом та не подала до суду на спростування позиції позивача для огляду оригінал або завірену належним чином копію укладеного між банком та позивачем кредитного договору, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а тому суд не має можливості встановити, чи був даний кредитний договір посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заборгованість боржника на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, а нотаріус належним чином не виконав вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та не пересвідчився у безспірності заборгованості, що унеможливлює видачу виконавчого напису, а отже надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір, що підтверджується квитанцією про сплату №36681 від 13 жовтня 2021 року у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок (а.с.1) - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при подачі заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією про сплату № 50698 від 18 жовтня 2021 року у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок (а.с.29).

Outcome: approved