Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

16 грудня 2021 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач прохає суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 26 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянськогго міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №202. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживав спиртними напоями, ніде не працював, сім`ю не бажав підтримувати матеріально. Спору щодо місця проживання дитини немає. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того позивач прохала стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву, відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог, прохала розірвати шлюб між подружжям. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений , відзиву на позов не надав , будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області , актовий запис №202, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявністьмалолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін є неможливим та недоцільним. Спору щодо поділу майна подружжя немає. Дитина проживає разом з матір`ю. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити . Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач [PERSON] бажає й надалі іменуватись цим самим прізвищем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову.

Outcome: approved