Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

ТзОВ «Вендор - Фінанс» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Позов мотивовано тим, що між ТзОВ «Вендор - Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00125 від 17.02.2020 року на суму 3 500 грн. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 7080,79 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 885,10 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19 % за 30 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 14.10.2020 року. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось ще в червні 2021 року. Осільки кредит майже не погашався, сума неповернутого тіла кредиту складає 3 146,79 грн. Позивач також зазначає, що відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно умов договору, а також положень правил надання коштів у позику ТОВ "Вендор-Фінанс" від 31.01.2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику до дати повного погашення. Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 07.12.2021 року складає 9 004, 64 року. Всього заборгованість позичальника станом на 07.12.2021 року, складає 12 151, 43 грн., які відповідач в добровільному порядку не повернула, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовір- ність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2020 року між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00125 від 17.02.2020 року на суму 3 500 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків у розмірі 19 % від суми наданого кредиту за кожен/кожні 30 днів користування та кінцевим терміном повернення 14.10.2020 року (а.с.5). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 3 500 грн. 00 коп. підтверджується видатковим касовим ордером від 17.10.2020 року (а.с.10). Кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, позичальник зобов`язува-лась повернути у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіка внесків за Договором» (п. 1.7 договору). В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 6 днів від дати визначеної у графіку внесків за договором позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50 грн. за кожен факт порушення (п. 4.2 договору). [PERSON] порушила умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіка платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 12 151,43 грн., з яких: 3 146,79 грн. - тіло кредиту, 9 004,64 грн. - проценти за період з 08.03.2020 року по 07.12.2021 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00125 від 07.12.2021 року на загальну суму 12 151,43 грн. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved