Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 28.12.2018 уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за актовим записом № 137. Зазначає, що від спільного проживання дітей у них не має. Протягом двох років спільно із відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не мають сімейного бюджету. Спільне життя з відповідачем не склалось із-за різних та несумісних характерів, відсутності взаєморозуміння. У них зникло почуття поваги та любові один до одного. Подальше збереження шлюбу та примирення між ними не можливе і суперечить її інтересам, у зв`язку із чим просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Крім того просить стягнути із відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що 28.12.2018 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за актовим записом № 137. Вказане вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 28.12.2018 (а.с.6). У вказаному шлюбі у сторін дітей не має. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Протягом двох років сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивачки, прізвище останньої слід залишити без змін. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи , що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн., а також позивачці слід повернути судовий збір в сумі 454 грн. з державного бюджету. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10:15 год. 14.02.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 16.02.2022 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 16.02.2022 . На підставі вище викладеного та

Outcome: approved