Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: літ.А - житловий будинок, загальною площею 73,8 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 38,1 кв.м., літ.а- прибудова, літ.а1- прибудова літ.Б - погріб, літ.В - навіс, літ.Г- гараж, літ.Д - вбиральня, літ.Е-душ, літ.Ж- сарай, літ.З - навіс, літ.К - навіс, літ.Л - сарай, літ.М - сарай, літ.Н - навіс, літ.О - сарай, літ.П - сарай, літ.Р - сарай, літ.С - сарай, літ.Т - сарай, літ.У - гараж, №1- вигрібна яма, а2- ганок, 1-замощення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя батько позивача [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.12.1991, укладеного між ним та радгоспом "40 років Жовтня", придбав у останнього житловий будинок [ADDRESS] . Проте, відповідно до діючого на той час законодавства, право власності на зазначене нерухоме майно за собою не зареєстрував. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, своєчасно прийняв спадщину, оскільки у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги (дружина та син), від прийняття спадщини відмовилися; спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку, в порядку ст.1241 ЦК України, відсутні. Позивачу в оформленні права власності на житловий будинок нотаріусом відмовлено з причини відсутності правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Відповідно інформації наданої виконавчим комітетом Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області згідно по господарських книг за 1996-2000 р.р., 2001 - 2005р.р., 2006-2010р.р., 2011-2015р.р., 2016-2020р.р. головою домогосподарства по [ADDRESS] значиться батько позивача [PERSON] . По господарські книги за 1986-1995р.р. не збереглися у зв`язку з пожежею. Згідно архівних даних КП «Більмацьке БТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, що підтверджується копією листа КП «Більмацьке бюро технічної інвентаризації» № 157 від 01.11.2021. Позивач зазначає, що в інший спосіб крім як в судовому порядку він не може довести та визнати за собою право власності на житловий будинок, тому змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду відповідачу було визначено, що він має право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, у порядку та формі, визначеній в ст.178 ЦПК України, також має право, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була направлена відповідачу на офіційну електронну адресу. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] 20 січня 2022 року від приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області надійшла копія спадкової справи № 55/2019 після померлого [INFO] [PERSON] 24 січня 2022 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач, представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, прохав задовольнити позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог [PERSON] . У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі позивача, його представника та представника відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів " від 17.07.2020 № 807-IX, утворено Пологівський район (з адміністративним центром у місті Пологи) у складі територій Більмацької селищної, Воздвижівської сільської, Воскресенської сільської, Гуляйпільської міської, Комиш-Зорянської селищної, Малинівської сільської, Малотокмачанської сільської, Молочанської міської, Оріхівської міської, Пологівської міської, Преображенської сільської, Розівської селищної, Смирновської сільської, Токмацької міської, Федорівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09 жовтня 2019 року серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не склав. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 1982 року виконкомом Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, а отже являється спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці першої черги ( [PERSON] та [PERSON] ) від прийняття спадщини відмовилися; спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку, в порядку ст.1241 ЦК України, відсутні. 16 жовтня 2019 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу Ярошенко С.В. була заведена спадкова справа № 64898936 після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно довідки виконкому Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 298/02-01-29 від 26.10.2021, житловому будинку [ADDRESS] присвоєно номер 31 на підставі рішення № 4 від 11.01.2007 Смирновської сільської ради про перенумерацію будинків . Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Спірний житловий будинок у 1991 році був придбаний [PERSON] в радгоспі "40 років Жовтня" під виплату. Кошти за даний будинок [PERSON] сплатив, що підтверджується довідкою ТОВ "40 років-Агро", яка є правонаступником всіх прав та обов"язків радгоспу "40 років Жовтня". Однак реєстрацію свого права власності не здійснив . 01 листопада 2021 року [PERSON] в особі свого представника звернувся до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , однак того ж дня отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що ним не надано правовстановлюючих документів на даний будинок. Відповідно до довідки № 157 від 01.11.2021, виданої КП «Більмацьке БТІ» право власності на нерухоме майно за адресою : [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до довідки виконкому Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області, [PERSON] ( [INFO] ) проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] по день смерті, [INFO] . На момент смерті проживав сам. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинку. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1972 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, підтвердженням належності житлового будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди незалежно від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок. В ст.100 ЦК Української РСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. Інспекція ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 р. N 40-12-2409 вважає, що для реєстрації права власності на побудовані до 05 серпня 1992 року об`єкти досить технічного паспорта з датою будівлі, а документи, що підтверджують введення в експлуатацію, не потрібні. Відповідно інформації наданої виконавчим комітетом Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області згідно по господарських книг за 1996-2000 р.р., 2001 - 2005р.р., 2006-2010р.р., 2011-2015р.р., 2016-2020р.р. головою домогосподарства по [ADDRESS] значиться батько позивача [PERSON] . По господарські книги за 1986-1995р.р. не збереглися у зв`язку з пожежею. За заявою позивача КП «Більмацьке бюро технічної інвентаризації» 17 серпня 2021 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з : літ.А - житловий будинок, загальною площею 73,8 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 38,1 кв.м., літ.а - прибудова, літ.а1- прибудова літ.Б - погріб, літ.В - навіс, літ.Г-гараж, літ.Д - вбиральня, літ.Е-душ, літ.Ж- сарай, літ.З - навіс, літ.К - навіс, літ.Л - сарай, літ.М - сарай, літ.Н - навіс, літ.О - сарай, літ.П - сарай, літ.Р - сарай, літ.С- сарай, літ.Т- сарай, літ.У- гараж, №1- вигрібна яма, а2- ганок, 1-замощення. Технічним паспортом на житловий будинок розділ «Характеристика будівель та споруд» підтверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами були побудовані в 1972 та 1990 році. Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку по [ADDRESS] , його вартість становить 87 681 грн. без ПДВ. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, не позбавляє спадкоємця в праві на спадщину. Беручи до уваги те, що у позивача виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON] , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved