Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення коштів, як були сплачені за навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 05.11.2018 р. між позивачем, відповідачем та Хмельницьким інститутом соціальних технологій вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» був укладений тристоронній договір №90 про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю. 23.01.2020 р. відповідача відраховано зі складу студентів 2-го курсу за невиконання вимог навчального плану. Позивач усі свої зобов`язання за вищевказаним договором виконувало в повному обсязі. Станом на 25.02.2021 р. відповідачем, всупереч своїм зобов`язанням, які передбачені договором №90, не повернуто коштів сплачених позивачем за його навчання. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів кошти сплачені за навчання в розмірі 13535,50 грн. Позивачу відомо, що відповідач поновив навчання до 28 лютого 2022 року. Договір про навчання був укладений з метою здобування відповідачем вищої освіти, однак така мета досягнута не була, відповідач не здобув вищої освіти. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що позивачем за навчання відповідача було сплачено 22 лютого 2019 року 3000 гривень та 9500 гривень в липні 2019 року. Інфляційні втрати в зв`язку з неповерненням 3000 гривень за період з березня 2019 року по березень 2019 року становлять 342 гривні 00 коп. Інфляційні втрати в зв`язку з неповерненням 9500 гривень відповідачем за період з грудня 2019 року по лютий 2021 року становлять 693 гривні 50 коп. В зв`язку з відрахуванням відповідача з навчального закладу з нього підлягає стягненню 12500 виплачених на навчання позивачем та інфляційні втрати в зв`язку з неповерненням плати за навчання в сумі 1050 гривень 50 коп. Відповідач мав закінчити навчання по договору до 28 лютого 2020 року. А відрахували відповідача з навчання 23 січня 2020 року. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з 01 вересня 2020 року його було поновлено на навчанні в Хмельницькому інституті соціальних технологій . Він погасив академічну заборгованість по навчанню і після цього написав заяву про надання йому академічної відпустки в зв`язку з погіршенням стану здоров`я з 20 лютого 2021 року він написав заяву про надання академічної відпустки і термін його навчання продовжили до 01 лютого 2022 року. Йому лише залишилося здійснити захист магістерської роботи. Заслухавши учасників судового розгляду , вивчивши матеріали\~справи в\~повному об`ємі,\~суд вважає,\~що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 05.11.2018 р. між позивачем, відповідачем та Хмельницьким інститутом соціальних технологій вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» був укладений тристоронній договір №90 про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю. (а.с. 3-5). З копії витягу з наказу №7-с від 23 січня 2020 року вбачається, що відповідача відраховано зі складу студентів 2-го курсу за невиконання навчального плану з 23.01.2020 р. (а.с. 6) 03 червня 2020 року позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-вимогу повернути кошти, які були сплачені позивачем за навчання відповідача, що підтверджується копією листа №03/453 від 03.06.2020 р. (а.с. 7) З копії розрахунку заборгованості за навчання відповідача з урахуванням коефіцієнта інфляції вбачається, що сума боргу з інфляцією складає 13535,50 грн. ( 12500,00 грн. сума боргу, 1035,50 грн. сума інфляції ). (а.с. 11-12) З 10 вересня 2020 року відповідача було поновлено на навчанні, що підтверджується копією витягу з наказу №50 від 10 вересня 2020 р.. (а.с. 62) З копії наказу №7-с від 09 лютого 2021 року вбачається, що відповідачу продовжено термін навчання з 28 лютого 2021 року до 28 лютого 2022 року та перенесено випускну атестацію на лютий 2022 року. (а.с. 63) З копії Довідки №47 від 26.04.2021 р. вбачається, що відповідач дійсно був відрахований з 2 курсу за невиконання вимог навчального плану та поновлений на навчання у складі здобувачів освіти на початок 2 курсу заочної форми навчання освітнього ступеня «магістр» за спеціальністю 231 «Соціальна робота», академічну заборгованість відповідач з навчальних дисциплін ІІІ семестру 2 курсу відповідач склав під час заліково-екзаменаційної сесії 2020-2021 н.р., у зв`язку із тим, що відповідач не пройшов науково-дослідну практику та не підготував практичний розділ магістерської роботи, йому було продовжено навчання до 28.02.2022 року. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно підпункту 7 пункту 4.1 Договору №90 передбачено, що у разі відрахування студента за академічну заборгованість , відповідач зобов`язується повернути відділенню Фонду протягом 3 х робочих днів всю суму коштів . сплачених за його навчання в повному обсязі з урахуванням індексу інфляції. При вирішенні спору суд враховує, що позов подано до суду 26 лютого 2021 року, тобто після поновлення відповідача у складі здобувачів вищої освіти на 2 курс , що підтверджується копією витягу з наказу № 50 від 10 вересня 2020 року ( т. 1 а.с. 62). Відповідно\~до п.\~1,\~2 «Положення про Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю» , затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011\~ № 12 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України 27.03.2017\~ № 477) ,\~Фонд соціального\~захисту осіб\~з інвалідністю\~(далі\~ Фонд)\~є неприбутковою\~бюджетною установою,\~діяльність якої\~спрямовується,\~координується та\~контролюється Міністерством\~соціальної політики\~України (далі\~ Мінсоцполітики).\~ Фонд як бюджетна установа є правонаступником Фонду як урядового органу. Тобто даний фонд є органом державної влади , який здійснює політику держави соціального захисту осіб з інвалідністю. Відповідно до ст..177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, які були сплачені за навчання відповідача в навчальному закладі. Тобто матеріального блага , наданого відповідачу для отримання відповідачем, як інвалідом другої групи, вищої освіти. Стягнення коштів з відповідача, це фактично є позбавлення його об`єкта цивільних прав грошових коштів . тобто фактично є втручання в його право власності на грошові кошти в сумі 12500 гривень з врахуванням індексу інфляції та пені в сумі 2270 гривень. Абзацом 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини \~і основоположних\~свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто, втручання в право приватної власності повинне виконувати певні критерії: воно повинне відповідати принципу законності і переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є достатньо пропорційними меті, яку намагаються реалізувати\~(Beyeler\~v.\~Italy\~[ВП], §§ 108-114). Враховуючи, що [PERSON] погашено академічну заборгованість, у зв`язку із чим його поновлено на навчанні, а також те, що момент винесення рішення [PERSON] закінчив навчання, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід відмовити. При відмові в задоволенні позову суд враховує, що позивачем не було встановлено причини, з яких відповідачем було допущено виникнення академічної заборгованості, позов про стягнення коштів було заявлено після погашення відповідачем академічної заборгованості, поновлення відповідача в навчальному закладі і продовження ним навчання за спеціальністю. Крім того суд враховує, що звернення до суду з позовом до відповідача, який є інвалідом другої групи по зору , тобто особи , яка позбавлена можливості повноцінно працювати, з цим позовом є несправедливим і непропорційним втручанням держави в право власності відповідача. Несправедливість і непропорційність втручання в право власності відповідача суд враховує, що стягнення коштів з відповідача могло здійснюватись за рахунок пенсії, яку мав би отримувати відповідач , як інвалід другої групи. Про не справедливість і непропопорційність втручання в право власності відповідача свідчить той факт, що позивач вимагає стягнути з відповідача суму коштів, яка була сплачена за навчання відповідача - 12500 з врахуванням індексу інфляції 693 гривні 50 коп. за період з 22 лютого 2019 року ( фактично з 01 лютого 2019 року, бо інфляція рахується за весь місяць) по 01 лютого 2021 року , хоча обов`язок повернення коштів за умовами договору у відповідача виник після його відрахування - з 23 січня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed