Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач в листопаді 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 32381,41 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2021 року по справі відкрите провадження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяву про застосування позовної давності до позовних вимог за період з 01.10.2014 по 31.08.2021. В судове засідання представник позивача надала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] просила застосувати наслідки пропуску позовної давності до позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, а тому суд на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе справу розглянути у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи та з урахуванням наданої заяви про застосування строку позовної давності. Суд, вислухавши вступне слово відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч. 2\~ст. 11 ЦК України). За положеннями частини першої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1,5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , відповідачам надавалися послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води . Як вбачається з розрахунку Концерну «МТМ» відповідачі отримували комунальні послуги, однак не в повному обсязі сплачували їх , через що утворилася заборгованість з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року в сумі 32381,41 гривень. Згідно\~статті 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов`язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно. Згідно ч. 1\~ст. 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги»споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно дост. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Цивільні права особа здійснюються та виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст. ст.\~13,\~14 ЦК України). Статтею 13 Конституції України\~зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі\~статтею 322 ЦК України-власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(ст.ст.7,9), Житлового кодексу\~України (ст. 162, ст. 64), Закону України «Про теплопостачання»\~(ст.19), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою КМУ\~від\~08.10.1992\~р.\~№\~572 встановлений обов`язок для власника, сплачувати комунальні послуги. Отже, вищенаведене свідчить про те, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту надання послуг та наявності заборгованості з з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року в сумі 32381,41 гривень, і вказані обставини відповідачами не спростовані. Щодо наданої відповідачами заяви про пропуск позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. За ч.ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Розрахунком заборгованості підтверджено, що відповідачами були здійснені періодичні платежі, за зазначений період за надані послуги ними було сплачено 7966,25 гривень. Крім того, у жовтні 2015 року відповідачі мали переплату за опалення у розмірі 341,09 гривень, також в травні 2021 року ними було сплачено за централізоване опалення 100,00 гривень, хоча нарахування в цей період позивачем не здійснювались. Враховуючи, що відповідачі за період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року здійснювали оплати за централізоване постачання гарячої води в розмірах, що в деякі місяці перевищували щомісячні нарахування, крім того, в травні 2021 року здійснили оплату за централізоване опалення у розмірі 100,00 гривень, однак доказів того, що сплачена сума була внесена на оплату поточних платежів, суду надано не було, суд вважає, що відповідачами були вчинені дії що свідчать про визнання ними боргу, а отже строк позовної давності перервався і підстав для застосування наслідків пропуску позовної давності немає. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved