Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягується на підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.04.2019 по справі №592/5115/19 з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] з 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 06.07.2007 по 09.07.2019. Від шлюбу з відповідачем має спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] і доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2019 у справі №592/7056/19 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2010 у справі № 2-3998/2010 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.04.2010р. 22.04.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми виданий судовий наказ (справа №592/5115/19) про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з 02.04.2019 року. Оскільки сукупний розмір аліментів, що стягуються з позивача в порядку позовного та наказного провадження на утримання двох дітей у сумарному розмірі становить 5/12 заробітку (доходу) при встановленій законом 1/3 частині, зазначає, що вбачає підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05. 2010 у справі № 2-3998/2010, з 1/6 до 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того зазначає, що на даний момент стан його здоров`я погіршився та він є інвалідом третьої групи. Ухвалою суду від 29.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10:20, 08.12.2021. Протокольною ухвалою суду від 08.12.2021 слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 11:05 25.01.2022. 24.01.2022 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, згідно якого вона заперечила щодо задоволення позову, заперечення обґрунтовані тим, що розмір аліментів що стягується на утримання дітей є недостатнім для їх утримання, зазначає, що третя група інвалідності яку має відповідач є робочою. Протокольною ухвалою від 25.01.2022 слухання справи відкладено на 11:05 16.02.2022, з метою надання часу позивачу подати заперечення на відзив. У судовому засіданні, призначеному на 16.02.2022 позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених у позові підстав, просили задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, крім того зазначала, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.01.2022 позивачу зменшено розмір аліментів, які він сплачував на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.07.2019 розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] (а.с.10) та серії [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Ковпаківського районного суду від 27.05.2010 у справі №2-3998/2010 р. з [PERSON] на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.04.2010р. (а.с.8). Судовим наказом Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.04.2019 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з 02.04.2019 р. (а.с.9). На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано медичні документи, а саме копію довідки військово-лікарської комісії від 12.01.2021 (а.с.13), копію свідоцтва про хворобу №153 від 11.03.2021 (а.с.14-15). З 14.06.2021 позивачу встановлено інвалідність третьої групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, в силу положень ст.192 СК України розмір аліментів не є незмінним. Згідно з\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючі встановлені під час розгляду обставини справи, суд вважає, що позивачем не доведено істотного погіршення стану здоров`я, яке може вплинути на здатність утримувати своїх неповнолітніх дітей, крім того в судовому засідання представником позивача зазначено про рішення, яким зменшено аліменти на утримання сина до 1/6 частки усіх видів заробітку позивача, позивачем дане твердження не оспорювалося. Крім того, при вирішенні позову суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, працездатний, будь-яких доказів щодо об`єктивної неможливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.04.2019 у справі №592/5115/19 позивачем не надано. Крім того, діти, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання, а стягнення аліментів у розмірі визначеному судовим наказом Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.04.2019 у справі №592/5115/19, з урахуванням іншого рішення суду не буде суперечити вимогам ст. 128 КзПП. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи положення ст.182 СК України, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed