Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу із відповідачем, який наразі розірвано, вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської від 22.09.2016р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 900 грн. до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в підготовці до школи, розвитку, огляду та іншому. Визначений розмір аліментів (900 грн.) не дає змоги належним чином матеріально утримувати дитину, оплатити потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, що свідчить про покращення його матеріального становища. Крім того, на даний момент аліменти в розмірі 900 грн. є меншими ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, позивач в описовій частині заяви просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина з 900 грн. до 2000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте в прохальній частині позову позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина, а саме стягувати 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ним добровільно щомісячно сплачуються аліменти на утримання сина в розмірі 1110 грн., що підтверджується банківськими квитанціями. Відповідно до довідки від 06.12.2021р. №12-3, виданої ТОВ «Бліц Авто Трейд» його місячна зарплата з нарахуваннями складає щомісячно 7200 грн., з яких проводиться утримання в розмірі 1404 грн. та до сплати підлягає сума 5796 грн., з яких він добровільно сплачує аліменти. Збільшення розміру аліментів до 2000 грн., як зазначає позивач в описовій частині заяви, на думку відповідача, призведе до нерівності батьківських обов`язків щодо матеріального утримання сина, та фактично з нього буде стягуватися прожитковий мінімум для дитини, що становитиме 35 % від його заробітної плати. Крім того, відповідач зазначив, що заявлені позивачем вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів не підлягають задоволенню, оскільки визначені в твердій грошовій сумі аліменти не можуть збільшуватися в частці. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження необхідності збільшення аліментів саме в розмірі 1/3 частки, а його доходи не дозволяють стягувати з нього такий розмір аліментів. Також відповідач зазначив, що новий\~\~розмір\~\~аліментів сплачується з дня\~\~набрання\~\~ рішенням\~\~законної\~\~ сили, а не з дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, відповідач просив у задоволенні позові відмовити, а в разі якщо суд дійде до висновку про задоволення позовних вимог, вважає, що аліменти можуть бути збільшені тільки на ј частки всіх видів заробітків (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В свою чергу позивач надала заперечення на відзив, в якому вказала, що аліменти в сумі 1100 грн., які добровільно сплачує позивач є не співмірними до витрат на утримання сина і становлять мізерну частину витрат на дитину. Їх спільний син є учнем 2 класу і хоча навчання в державних школах є безкоштовним, все одно потрібно сплачувати за харчування, спеціальні додаткові посібники, канцтовари, всі додаткові заняття є платними. Також дитина швидко росте і повинна бути забезпечена сезонним одягом та взуттям. У відповідача є повних 2 прожиткових мінімуми для свого існування відповідно до законодавства України. При цьому 35% стягнень від заробітної плати відповідача на утримання дитини не суперечить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». В судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, однак у відзиві просив проводити розгляд справи без його участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2016р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2016р. і до його повноліття. Довідкою депутата Красносільської сільської ради Чередніченко Я.В. підтверджено, що дійсно [PERSON] , [INFO] , проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Документів на підтвердження набуття позивачем прізвища « [PERSON] » нею не надано, однак та обставина, що позивач є матір`ю малолітнього [PERSON] не оспорюється відповідачем. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст.182 СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями\~ст.192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Оцінюючи позовну заяву, суд вказує, що дійсно описова частина та прохальна частина позовних вимог різняться, зокрема, в описовій частині позову позивач просить збільшити розмір аліментів до 2000 грн. щомісячно, а в прохальній частині до 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, що суперечить одне одному. З врахуванням позиції відповідача, який фактично не заперечував, що визначення аліментів в розмірі ј частки його доходів, офіційно працює та має постійний дохід, назви позову (про зміну способу стягнення аліментів) та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд при ухваленні рішення вважає необхідним враховувати прохальну частину позовної заяви та приходить до висновку про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку) платника аліментів. При ухваленні рішення суд враховує інтереси дитини, а також приймає до уваги той факт, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів прожитковий мінімум для дітей відповідного віку збільшився, а визначений рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2016р. розмір аліментів в твердій грошовій сумі на суму 900 грн. є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім того, з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на продукти харчування, одяг та інші необхідні для розвитку дитини речі. Вищевказане вочевидь вказує на те, що раніше встановлений розмір аліментів на сьогоднішній день не може задовольнити мінімальні потреби дитини. Так, відповідач [PERSON] працює в ТОВ «БЛІЦ АВТО ТРЕЙД» з 08.10.2020р., на даний момент займає посаду водія автотранспортних засобів, отримує заробітну плату в розмірі 5796 грн. (без врахування утримань), що підтверджується довідкою №12-3 від 06.12.2021р. Відомості про своє місце роботи та розмір заробітної плати позивач суду не надала, що позбавляє суд зробити висновок про її матеріальний стан та можливість витрачати на утримання дитини таку ж саму суму, яку вона просить стягнути з відповідача. Так само позивач не надала обґрунтувань та доказів того, чому вважає необхідним визначити аліменти саме в розмірі 1/3 частки доходів відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дитини, суд враховує, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках,\~вік дитини, яка є малолітньою, молодий, працездатний вік сторін та встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9\~ст.7 СК України,\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] має бути визначений у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця. Суд вважає, що такий розмір аліментів визначений з урахуванням вимог сімейного законодавства та відповідає інтересам неповнолітньої дитини сторін у справі, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня його матеріального забезпечення. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно\~\~до\~\~п.23\~\~Постанови\~\~Пленуму\~\~Верховного суду\~\~України від 15 травня\~\~2006\~\~року\~\~№3 «Про\~\~застосування судами\~\~окремих норм Сімейного\~\~кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у разі задоволення\~\~судом вимоги\~\~про зміну\~\~розміру\~\~аліментів, новий\~\~розмір\~\~аліментів сплачується з дня\~\~набрання\~\~ рішенням\~\~законної\~\~ сили. На підставі п.3\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави

Outcome: partial