Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Тимошенко М.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, приймав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Він також є інвалідом 2 групи. В період з 10.05.1986 по 17.05.1986 виконував роботи в зоні Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наказом №32-к від 10.05.1986, довідкою Сумського обласного підприємства «Ремпобуттехніка» від 19.03.1998, наказом №178 від11.06.1986 «Про преміювання працівників». З 05.02.1986 по 03.01.1989 перебував у трудових відносинах з Сумським обласним підприємством «Ремпобуттехніка», яке відрядило його брати участь у ліквідації аварії на ЧАЕС. [PERSON] брав безпосередню участь в ліквідації аварії на ЧАЕС у період з 10.05.1986 по 17.05.1986 в штаті працівників Київського обласного управління ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній станції. Разом з тим, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. За таких підстав, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 10.05.1986 по 17.05.1986. Представник заінтересованої особи - Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява представника заявника [PERSON] - адвоката Тимошенко М.В. підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) та є особою з інвалідністю, група інвалідності 2, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 6). З 05.02.1986 по 03.01.1989 перебував у трудових відносинах з Сумським обласним підприємством «Ремпобуттехніка», що підтверджується копією трудової книжки, архівною довідкою № 2745/1 від 15.12.2020, копією наказу № 7-к від 03.02.1986 (а.с. 7-8, 17-18). [PERSON] виконував роботи в зоні Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наказом №32-к від 10.05.1986, довідкою Сумського обласного підприємства «Ремпобуттехніка» від 19.03.1998, наказом №178 від11.06.1986 «Про преміювання працівників, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (а.с. 19-21) З довідки № 130 від 23.01.1991 та довідки від 19.03.1998 вбачається, що [PERSON] дійсно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 10.05.1986 по 17.05.1986 (а.с. 22, 24). З копії докладної № 04/108 від 05.05.1986, в якій вказана інформація, що станом на 5 травня 1986 на Сумському обласному підприємстві «Ремпобуттехніка» діяла дружина Цивільної оборони, в склад якої входять працівники підприємства в обов`язковому порядку (а.с. 23) [PERSON] звернувся до Департаменту соцзахисту населення СМР щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення, на що йому було надано відповідь про те, що надані ним документи не підтверджують факту його залучення до формувань Цивільної оборони (а.с. 27). Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, - в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема, Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року, наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Суд вважає, що основним доказом участі [PERSON] в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 1), видане на ім`я заявника, яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ. Враховуючи зазначене, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту того, що [PERSON] був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 10.05.1986 по 17.05.1986. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved