Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк один місяць з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS] ; гараж [ADDRESS] ; автомобіль марки «М-408», 1969 року випуску; земельна ділянка, площею 0,05 га, призначена для ведення садівництва, що розташована на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області; дачний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; грошові кошти, що знаходяться в АТ «Ощадбанк». Як стало відомо, 17.03.1998 р. [PERSON] склав заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Горонною І. С. Відповідно до змісту заповіту, вищезазначену квартиру та речі домашньої обстановки та вжитку батько заповів сину [PERSON] , а вищезазначені земельну ділянку, гараж, автомобіль сину [PERSON] . Тому, він є спадкоємцем за заповітом майнових прав на майно, зазначене у заповіті та спадкоємцем першої черги за законом майнових прав на дачний будинок [ADDRESS] , садово-городнє товариство «Лісний» та грошових коштів, що знаходяться в АТ «Ощадбанк». Також спадкоємцем за законом та заповітом є його рідний брат [PERSON] . Після смерті батька вони з братом як спадкоємці першої черги за законом та заповітом домовилися звернутися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину спільно, оскільки в кожного з них були різні оригінали документів необхідних для оформлення спадщини. Враховуючи, що його брат [PERSON] на момент смерті батька проживав разом з ним, вони вважали, що він прийняв спадщину, а тому не є суттєвим дотримання шестимісячного строку для звернення із відповідними заявами. Оскільки брат є єдиним, крім нього, спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, він мав надати йому згоду на прийняття спадщини. Звернувшись до державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г. В., вони отримали інформаційну довідку зі спадкового реєстру від 04.07.2019 р. про те, що спадкова справа після смерті батька вже заведена П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою 30.05.2019 р. за заявою племінника [PERSON] , який пообіцяв подати відповідну заяву щодо продовження строку до нотаріуса, чого не виконав. На даний час він проживає в Республіці Польщі та контакт з ним відсутній. Звертає увагу на те, що при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру повинна перевірити наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, що регламентовано п. 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. Відповідно до п. 3.2. Порядку для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відтак, нотаріус не вчинила дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не здійснила виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. В подальшому державний нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинська Н. М. на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом повідомила листом № 3145.02-14 від 24.09.2019 р. про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснення щодо можливості звернення до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Просить врахувати незначний пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини та задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова\~\~від 17.01.2020 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано в П`ятої Львівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовчому судовому засіданні до участі у справі як співвідповідачів було залучено [PERSON] , неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , інтереси яких представляють [PERSON] , [PERSON] . Законний представник неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому визнала позов та просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 95). Відповідач [PERSON] подав письмовий відзив, на позовну заяву, в якому позов визнав. Покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина. Оскільки спадкоємцями за заповітом та першої черги за законом є він та його брат [PERSON] , вони домовились за спільною заявою звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після отримання необхідних документів. Оскільки він здійснював догляд за батьком та проживав разом з ним, то вважався таким, що прийняв спадщину, а відтак не обмежений шестимісячним строком для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу. Однак проживав разом з батьком без реєстрації, тому з метою встановлення факту спільного проживання необхідно було звернутися до суду. Як з`ясувалося, його син [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, не повідомивши його та у заяві зазначивши про те, що не володіє інформацією про наявність інших спадкоємців. Вважає, що [PERSON] подав неправдиву інформацію нотаріусу умисно, оскільки між ними є конфлікт. Просить врахувати, що строк пропущений ним і позивачем лише на місяць, оскільки шестимісячний строк сплив 05.06.2019 р., а до нотаріуса звернулися 04.07.2019 р. Покликається на те, що жодних листів чи повідомлень про заведення спадкової справи від державного нотаріуса Ясинської Н.М. ні йому, ні його братові [PERSON] не надходило. Просить позов задовольнити (а.с. 98). Однак, як вбачається із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу суду про відкриття провадження, якою визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, отримано відповідачем [PERSON] 29.01.2020 року, а вказаний відзив на позовну заяву зареєстровано у канцелярії суду 10.08.2020, при цьому відповідач у відзиві не просив поновити пропущений ним строк та не наводить поважності причин пропуску строку для подання відзиву, відтак поданий відповідачем [PERSON] відзив не може бути взятий судом до уваги, оскільки такий подано із пропуском встановленого судом строку для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав письмовий відзив, в якому виклав заперечення проти позову. Покликається на те, що [INFO] відкрилася спадщина підсля смерті його діда [PERSON] . Враховуючи те, що протягом визначеного шестимісячного строку для прийняття спадщини ні відповідач [PERSON] , ні позивач [PERSON] чи будь-хто інший не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, вказаний строк спливав, існувала загроза, що майно може стати відумерлою спадщиною, тому ним було прийнято рішення звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зазначена заява була подана нотаріусу П`ятої Львівської державної нотаріальної контори 27.05.2019 р. Вважає, що з моменту відкриття спадщини у позивача не було жодних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору та відсутні поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій для прийняття спадщини. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 107-109). Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи у справі зупинено. 13 травня 2021 року на адресу суду поступило клопотання експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи у справі, а саме оригіналу досліджуваного документа (заяви від імені [PERSON] про прийняття спадщини на майно, що залишилось на день смерті [PERSON] від від 27.05.2019, зареєстрованої відповідно до штампу вхідної кореспонденції 29.05.2019 року та оригіналів вільних зразків підписів [PERSON] в офіційних документах, максимально наближених до часу виконання досліджуваного документа, тобто за 2018-2020) та ухвалою суду від 25 травня 2021 року поновлено провадження у справі і призначено підготовче засідання. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова\~\~від 20.10.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , з яким востаннє бачились 01.12.2018 року на святкуванні його іменин. Про існування заповіту, складеного батьком на його ім`я та його брата [PERSON] дізнався лише в червні 2019 року, у зв`язку із чим вони з братом звернулись у Другу Львівську державну нотаріальну контору із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, однак у липні 2019 року отримали інформацію про те, що ними пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, натомість спадкову справу після смерті їхнього батька [PERSON] відкрито П`ятою Львівською нотаріальною конторою за заявою [PERSON] , який є внуком спадкодавця. Зазначив, що допущено незначний пропуск строку, крім того, оскільки його брат постійно проживав із батьком, тому, на його думку, не був обмежений шестимісячним строком звернення у нотаріальну контору і між ними була домовленість про надання братом, як єдиним, крім нього, спадкоємцем першої черги, згоди на прийняття ним спадщини, проте надалі з`ясувалось, що брат проживав разом із батьком без реєстрації місця проживання. Просить позов задоволити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, вказав, що позивач та відповідач [PERSON] є рідними братами та разом опікувались їхнім батьком [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцями першої черги за законом. Крім того, відповідач [PERSON] брав безпосередню участь у догляді батька, оскільки постійно проживав разом з ним. За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, розподіливши його між синами, про що склав заповіт на ім`я [PERSON] та [PERSON] . А даний спір виник лише в результаті нечесних дій зі сторони [PERSON] , який є сином відповідача [PERSON] . Так, [PERSON] , знаючи, що його батько здійснював постійний догляд за дідом, є спадкоємцем першої черги за законом та будучи обізнаним про волю діда розпорядитись належним йому майном на користь його батька та дядька, звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, не вказавши при цьому інших спадкоємців, нотаріус у свою чергу допустив грубі порушення не з`ясувавши та не повідомивши інших спадкоємців, тим самим створивши штучні перешкоди для прийняття спадщини позивачем та відповідачем [PERSON] . Крім того, подана нотаріусу Нестеровичем Р. Т. заява про прийняття спадщини сумнівна, оскільки на момент подання такої [PERSON] перебував за межами України, а від призначеної в межах даної справи судової почеркознавчої експертизи відповідач ухилився, що є підставою для висновку про те, що підпис у заяві про прийняття спадщини виконаний не [PERSON] . Просив позов задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю, доповнила, що позивач та відповідач [PERSON] рідні брати та відповідно до складеного їхнім батьком заповіту бажали виконати волю батька та успадкувати майно, яке він їм заповів. Однак про наявність такого заповіту та його місцезнаходження дізнались набагато пізніше, у зв`язку із чим звернулись до нотаріуса із пропуском встановленого законом строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Вказує, що пропущений позивачем строк звернення в межах одного місяця є незначним і слід врахувати переважне право на спадкування насамперед спадкоємців за заповітом. Крім того, в даному випадку має місце факт неповідомлення нотаріусом спадкоємців за заповітом про відкриття спадкової справи та неправомірну поведінку відповідача [PERSON] , який знаючи про волю його діда щодо розпорядження майном на користь своїх синів, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Пояснив, що після несподіваної смерті їхнього батька, питання щодо майна між ними навіть не виникало, оскільки за життя їхній батько неодноразово наголошував, кому що належатиме і про це було всім відомо. Проживав разом з батьком, але без реєстрації місця проживання, тому звертався до суду із позовом про встановлення факту свого проживання за адресою проживання померлого [PERSON] . Зі своїм старшим сином [PERSON] він не спілкується, однак чому його син подав таку заяву про прийняття спадщини, зазначившии при цьому про відсутність спадкоємців, йому невідомо. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Стабрин В. В. заперечив проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не наведено ні поважності причин пропуску ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, ні перешкод, які позбавляли його можливості звернутись у передбачений законом шестимісячний строк із такою заявою, враховуючи, що заповіт складений ще у 1998 році. Натомість відповідач мав законне право як спадкоємець теж звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті діда та скористався таким. Справді на той час перебував за кордоном, тому свою заяву він передав через товариша, який поштою скерував її до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори. Батько позивача та відповідача [PERSON] помер за адресою місця проживання своєї цивільної дружини: [ADDRESS] , а тому звинуваченя сторін щодо недобросовісної та неправомірної поведінки його довірителя безпідставні. Крім того, звертає увагу на те, що позивач як до спливу шестимісячного строку для подання заяви не звертався в нотаріальну контору із відповідною заявою, так і з липня до вересня 2019 року не звертався ні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ні до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання такої у зв`язку із пропуском строку, тому за безпідставністю заявлених вимог просив у позові відмовити. Третя особа - державний нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинська Н.М. подала письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом: [INFO] помер [PERSON] , про що 06 грудня 2018 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації атків цивільного стану Головного теритоірального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено, що 17 березня 1998 року [PERSON] складено заповіт на користь сина [PERSON] та сина [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Горонною І. С. та зареєстрвоаний в реєстрі за № 3-852. Згідно заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповів своєму сину [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] та речі домашньої обстановки та вжитку, що знаходяться в квартирі по згаданій адресі, а земельну ділянку площею -0,05 га, яка розташована на території Бартатівської сільської ради, гараж № [NUMBER] в кооперативі «Автолюбитель-6», що на вул. Кульпарківській у місті Львові та автомобіль марки М-408, 1969 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] заповів синові [PERSON] . Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру виданої 04.07.2019 року Другою Львівською нотіральною конторою 30.05.2019 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 328/2019 після смерті [PERSON] . 18 вересня 2019 року позивач звернувся у П`яту Львівську державну нотаріальну контору із письмовими заявами № 2103, 2104 про видачу свідоцива про право на спадщину за заповітом та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Н. М. Ясниської [PERSON] подані ним письмові заяви долучено до матеріалів спадкової справи та № 328/2019 та одночасно роз`яснено, що вказані заяви подано до нотаріальної контори після шести місяців з дня смерті спадкодавця та у зв`язку із пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України він може звернутись або до спадкоємців, які отримали спадщину, тобто подали заяву про прийняття спадщини, або фактично її прийняли, з проханням надати письмову згоду на включення до його до кола спадкоємців або за відсутності згаданих фактів звернутись до суду із заявою про продовження терміну для прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 328/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] 29.05.2019 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою отримано письмову заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON] та 30.05.2019 року державним нотаріусом Н. М. Ясниською на підставі згаданої заяви відкрито спадкову справу № 328/2019. Як вбачається із відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.10.2020 року [PERSON] 27.02.2019 року виїхав у Варшаву та по 30.05.2019 року на територію України не повертався. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої 30.08.2019 у зв`язку із підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою встановлено наявність заповіту № 3-852 [PERSON] . Окрім [PERSON] 18.09.2019 року до П`ятої Львівьскої державної нотаріальної контори із письмовими заявами про прийняття спадщини за законом та за заповітом звернулись також [PERSON] та [PERSON] 08.11.2019 року із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копії матеріалів спадкової справи № 328/2019, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтування сторін, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч.ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України\~визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Чинне законодавство України встановлює п`ять черг спадкоємців за законом. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За змістом частини першої та третьої статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Крім того, згідно роз`яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги щодо встановлення додадткового строку для прийняття спадщини позивач покликається на те, що оскільки його рідний брат - [PERSON] на момент смерті їхнього батька постійно проживав з ним та здійснював догляд за ним, тому вважали, що він автоматично прийняв спадщину та за їхньою спільною домовленістю надалі як єдиний спадкоємець першої черги за законом брат, відповідач у справі [PERSON] , надасть позивачу згоду на подання заяви із пропуском передбаченого строку та вказує, що фактично строк пропуску є незначним, оскільки становить близько місяця. Разом з тим, його брат проживав із батьком без реєстрації місця свого постійного проживання, про що позивачу було невідомо, в цей же час спадкова справа була відкрита за заявою про прийняття спадщини його племінника. У постанові\~Верховного Суду\~України від\~23\~серпня 2017\~року у\~справі №\~6-1320цс17\~зроблено висновок,\~що «право\~на спадщину\~виникає з\~моменту її\~відкриття,\~і закон\~зобов`язує\~спадкоємця,\~який постійно\~не проживав\~зі спадкодавцем,\~у шестимісячний\~строк подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини.\~Відповідно до\~частини третьоїстатті\~1272\~ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини.\~За змістом\~цієї статті\~поважними причинами\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини є\~причини,\~які пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій.\~Правила частини\~третьої 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 року у справі\~№ 720/1079/19. Згідно матеріалів спадкової справи № 328/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що позивач із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька звернувся 18 вересня 2019 року, доводи позивача щодо того, що фактично допущено пропуск встановленого законом строку лише на місяць, оскільки шестимісячний\~строк для\~подання заяви\~сплив 05.06.2019\~року,\~а до\~нотаріуса він\~із братом\~звернувся 04.07.2019 року не відповідають обставинам, встановленим з наявних у справі матеріалів, оскільки згідно отриманої позивачем Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру про наявність відкритої спадкової справи № 328/2019, така була видана 04.07.2019 року, при цьому із заявою про прийняття спадщини як позивач, так і його брат звернулись до П`ятої Львіської державної нотаріальної контори лише 18.09.2019 року, тобто після спливу більше двох місяців вже і після отримання інформації. Суд також не приймає до уваги і покликання позивача на те, що після смерті [PERSON] він, за згодою спадкоємця [PERSON] , як такого, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] мав право подати заяву про прийняття спадшини нотаріусу без дотримання шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такі твердження позивача не мають жодного правового значення для вирішення справи по суті та не грунтуються на вимогах закону. Так, державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Н. М. Ясниською повідомленням від 24.09.2019 [PERSON] роз`яснено, що у відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки заяву про прийняття спадщини подано після шести місяців з дня смерті спадкодавця та окрім цього роз`яснено право звернення до спадкоємця, який отримав спадщину, тобто подав заяву про прийняття спадщини з проханням надати письмову згоду на включення його до кола спадкоємців або звернутись до суду для продовження терміну для прийняття спадщини, тому у даному випадку підстави для застосування вимог, передбачених ч. 2 ст. 1272 ЦК України відсутні. Відтак, із врахуванням вищенаведеного, проаналізувавши наведені позивачем твердження, суд приходить до висновку, що вказані доводи для визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом не містять правових підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем такого строку, як спадкоємця за законом першої черги, який не проживав із спадкодавцем, у розумінні чинного законодавства України. В ході судового розгляду справи, із врахуванням заяви про доповнення підстав позову, судом не встановлено жодних об`єктивних, істотних чи непереборних труднощів, які б перешкоджали позивачу звернутись до нотаріуса у передбачений законом шестимісячний строк з 05.12.2018 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батька. Що стосується питання пропущення та відповідно вимоги щодо встановлення додаткового строку на прийняття спадщини позивачем [PERSON] за заповітом, то суд враховує позиції Верховного Суду, висловлену у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 про необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі та в Постанові Верховного Суду від 22.12.2021 р. у справі № 703/4978/19 про те, що неповідомлення нотаріусом спадкоємця про заповіт є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Так, зокрема, відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2. та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Також необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Окрім того, Верховниим судом у Постанові № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року викладено позицію про необхідність дослідження у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивачів про відкриття спадщини, чи здійснював їх виклик як спадкоємців за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця та не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, слід враховувати чи пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є значним. \~ \~ \~ \~Так,\~в матеріалах\~спадкової справи\~№ 328/2019,\~заведеної після\~смерті \~ [INFO] [PERSON] ,\~дослідженої в\~судовому засіданні,\~не міститься\~жодних даних\~про вчинення\~нотаріусом будь\~яких дій\~щодо визначення\~кола спадкоємців\~чи виклику\~спадкоємців за\~заповітом для\~прийняття спадщини.\~Разом з\~тим,\~встановлено,\~що нотаріус,\~всупереч порядку п.2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з`ясував про\~наявність складеного\~заповіту через три місяці, з часу відкриття спадкової справи. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у своїй заяві про прийняття спадщини за законом, зареєстрованої 29.05.2019 року зазначає, що про спадкоємців, передбачених законом для прийняття спадщини іншими особами йому не відомо (а.с.189). \~ \~ \~ \~Разом з\~тим,\~п.\~2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України саме на нотаріуса покладено обов`язок при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру перевірити наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Так, у своїй заяві, датованій 22.11.2019 року, [PERSON] зазначено, окрім нього, спадкоємцями також сини спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] та онуків спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що невчинення нотаріусом\~дії для\~повідомлення позивача\~ [PERSON] \~як спадкоємця\~за заповітом\~про відкриття\~спадщини,\~не здійснення\~його виклику\~як спадкоємця,\~у тому\~числі шляхом\~публічного оголошення\~або повідомлення\~про це\~у пресі\~свідчить про поважність причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , тому відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На переконання суду, строк у один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, як просить у позовній заяві позивач, буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, і тому заяву в цій частині слід визнати обґрунтованою та задовольнити. Щодо твердження сторони позивача про ймовірність пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини відповідачем [PERSON] у зв`язку із отриманням 29.05.2019 року нотаріальною конторою неналежним чином завіреної заяви, зокрема і відмінності на ній підпису [PERSON] , що внаслідок ухилення останнього від проведення судової почеркознавчої експертизи безумовно свідчить про факт піроблення його особистого підпису на заяві суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи. З`ясовуючи значення\~цієї експертизи\~в межах\~заявлених позовних\~вимог у\~даній справі,\~а саме\~визначення позивачу\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини,\~які в\~подальшому позивачем\~не змінювались\~і не\~доповнювались,\~клопотання про\~призначення у\~справі повторної\~експертизи сторонами\~не заявлялось,\~та в\~контексті з`ясованих\~в ході\~судового розгляду\~фактичних обставин\~справи не\~вбачається належних\~підстав для\~застосування судом\~наслідків ухилення\~відповідача від проведення експертизи. Окрім того, з огляду на зміст статті 109 ЦПК України визнання судом факту за відповідних обставин є його правом, а не обов`язком.\~

Outcome: partial