Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] [INFO] , таким, що втратиа право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач є власником будинка за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 25 листопада 2021 року. У будинку зареєстрований відповідач [PERSON] по справі, який є його братом, однак з 2011 року у спірному житловому приміщенні не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному позивачу будинку, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. Позивач [PERSON] який про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі (а.с.17). Відповідач [PERSON] , якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог [PERSON] . До заяви додав копію паспорту Російської Федерації (а.с.27). Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 25 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Барановим М.С. та зареєстрованого у реєстрі за номером 2252017614103 право власності на зімельну ділянку, та за номером [NUMBER] зареєстровано право власності на житловий будинок, з якого вбачається, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12) Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як видно з довідки про склад сім`ї № 516 від 6 листопада 2021 року, у спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстрований його брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до акту від 6 листопада 2021 року, відповідач [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved