Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтував висновком органу опіки та піклування в особі Кропивницької районної державної адміністрації, актом про невідвідування дітей мамою та рідними складеного працівниками КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», мама малолітньої дитини згідно висновку написала заяву про відмову забрати свого малолітнього сина [PERSON] з КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради». Розпорядженням голови Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.06.2021 продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] у комунальному некомерційному підприємстві. Посилаючись на інформацію Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Актів обстеження Центру надання соціальних послуг Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, фахівцем із соціальної роботи та медичним працівником неодноразово проводилась робота з мамою, а саме: складалися акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, консультації щодо оформлення соціальних виплат на дітей, працівниками сільської ради неодноразово проводилися бесіди про відповідальне батьківство, створення належних умов проживання, почуття відповідальності у мами, проте [PERSON] , не реагувала на рекомендації сільської ради. Безробітна , в господарстві нічого не утримує. Будинок має пічне опалення (дрова не заготовляє). Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї незадовільні. В будинку розкидані речі, прохолодно, окремих ліжок та засобів індивідуального використання немає. Умови проживання не покращилися. Проживання дитини за таких обставинах в будинку неможливе. Таким чином, у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] . Просить продовжити термін перебування дитини в КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради». Позивач в судове засідання не з`явився, представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що складений актовий запис про народження № 248. Малолітній [PERSON] влаштований до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на повне державне забезпечення згідно з розпорядженням голови Знам`янської райдержадміністрації від 19.12.2019 № 308-р на підставі заяви матері дитини від 06.12.2019 про тимчасове влаштування сина терміном до 6 місяців. Термін тимчасового перебування малолітнього в КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» продовжувався двічі розпорядженням голови Знам`янської райдержадміністрації від 19.07.2020 № 158-р та від 16.12.2020 № 300-р. Відповідно до акту про невідвідування дітей батьками та рідними від 06.05.2021 №30, складеного працівниками КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» за час перебування малолітнього [PERSON] в закладі дитину 18.01.2020 відвідала тітка [PERSON] . Більше рідні та близькі не відвідували дитину , взагалі не цікавилися його життям, письмових запитів на адресу підприємства не надсилали. Згідно з характеристикою виданою виконкомом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 446-М від 27.10.2021за час проживання на території сільської ради [PERSON] проявила себе з негативної сторони. Має п`ятеро малолітніх дітей, старші діти навчаються та перебувають в КЗ «Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради». Менший син [PERSON] має неоформлену інвалідність та потребує догляду медичних працівників. [PERSON] має низький рівень виховного потенціалу, навичок самообслуговування та ведення домашнього господарства. В житловому будинку постійно порушуються санітарно-гігієнічні умови проживання. Спальні місця знаходяться у незадовільному стані, постільна білизна брудна. З [PERSON] неодноразово проводяться бесіди, але вона не робить належних висновків, практично сама ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету в особі Кропивницької районної державної адміністрації враховуючи інтереси дитини, на підставі протоколу засідання комісії Кропивницької районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 07.06.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам: в будинку брудно, недостатньо миючих засобів, продуктів харчування та одягу. [PERSON] 20.05.2021 написала заяву про те, що відмовляється забрати свого малолітного сина [PERSON] з КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради». Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню за здоров`ям своєї дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, враховуючи, що дитина знаходиться на повному державному утриманні в будинку дитини та матір відмовилася його забрати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved