Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~19 листопада 2021 позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , що мала місце [INFO] , просила ухвалити судове рішення про визначення їй додаткового строку, тривалістю три місяці, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що після смерті батька відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, площею 9,410 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. За життя її батько [PERSON] склав заповіт, за яким на випадок його смерті заповідає зазначену вище земельну ділянку [PERSON] . У встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових документів вона не зверталася, оскільки на протязі 17 років працює в м. Казале-Монферрато, Італійська Республіка, та після похорон батька не мала змоги приїхати у зв`язку із початком епідемії COVID-19. У зв`язку із чим в Італійській республіці було введено жорсткий карантин та закрито будь-яке транспортне сполучення, що завадило їй звернутися до будь-якого нотаріуса або до Генерального консульства України в Мілані вчасно. При зверненні її доньки [PERSON] 24 вересня 2021 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на [PERSON] , їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, поновити який можливо лише у судовому порядку, що і змусило її звернутися з даним позовом до суду. В підготовче судове засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності та без участі позивача, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на підготовчий розгляд справи на виклик суду також не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, пред`явлений до неї позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Представник співвідповідача Софіївської селищної ради на підготовчий розгляд справи не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ДП № 039365 від 07.03.2002, громадянину [PERSON] належала земельна ділянка, площею 9,410 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2019 року, виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 84 роки, актовий запис №324 (а.с.41) Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] , 13 лютого 2018 року склав заповіт на користь [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 76. (а.с.9) Після смерті [PERSON] , [INFO] , за заявою його доньки [PERSON] , [INFO] було заведено спадкову справу за № 213/2021(а.с.39-65). Окрім цього, згідно довідки виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області від 11.08.2021 № 1071 [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] та проживав один (а.с.50). Таким чином, позивач [PERSON] в силу вимог ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1261 ЦК України має право на спадкування за заповітом та за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , що мала місце [INFO] . Відповідач [PERSON] , яка також доводиться рідною донькою спадкодавцю, на протязі строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України не подала заяву про прийняття спадщини, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину. При цьому, як вбачається із заяви останньої, адресованої до суду, що вона не заперечує проти поновлення строку для прийняття спадщини її рідній сестрі. 21 вересня 2021 року [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , на підставі довіреності №2763н від 02.08.2021 посвідченої Новіцькою В.М., віцеконсулом Генерального консульства України в Мілані, звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. від 24.09.2021 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 65). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 ЦПК Україна за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3\~ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як зазначила позивачка, після відкриття спадщини вона мала намір подати заяву про прийняття спадщини до Генерального консульства України в Мілані у зв`язку із неможливістю прибути до України, однак не змогла це реалізувати із-за введених карантинних заходів. Вказані обставини вказують на те, що позивач з незалежних від неї причин не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку з карантинними обмеженнями обмежено пересування громадян, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду України від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц ( № 61-26164св18) та від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 ( № 61-10735св21). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновку ВСУ, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний висновок викладено у постанові ВСУ від 15 квітня 2021 року по справі №591/1271/18 (провадження №61-195св21). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, позов ґрунтується на законі, визнання його відповідачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі вищевикладеного, враховуючи епідеміологічну ситуцію та карантинні обмеження, суд вважає, що вказана позивачем причина пропущення строку для прийняття спадщини є поважною, а тому позовну заяву слід задовольнити і визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, представник позивача не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved