Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 02 грудня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] якій позивачка просить суд: -виділити їй в натурі частку зі спільної часткової власності у житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.; -припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.; -визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку, [ADDRESS] , загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв., що складається з приміщень у будівлі житлового будинку літ. «А» 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - кухня, 1-5 - житлова, веранда літ. «а», навіс літ. «а1», підвал літ. «Є», водопровід № 9, каналізація № 15, зливна яма №16, споруди №№ 1, 2, 3, 4, 5 у загальному користуванні, що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,07 га. При цьому [PERSON] зазначає, що вона є власником 33/100 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Іншими співвласниками житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] бажає виділити в натурі свою частку зі спільної часткової власності, так як така технічна можливість реально існує, що підтверджено листом №398-02 від 11.11.2020 року техніка з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , однак не може укласти договір про виділ частки в натурі (поділ) будівлі або споруди у зв`язку із відсутністю згоди про виділення із спільної часткової власності інших співвласників - Відповідачів по справі. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Процесуальні дії Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.12.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.02.2022 року. В судове засідання, призначене на 14.02.2022 року сторони не з`явилися. Від представника позивача - адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява у якій він просить справу розглядати за відсутності позивача та представника. 14.02.2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява у якій він просить справу розглядати у його відсутність, вказує також, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником 33/100 часток житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказано майно належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.1990 року видане виконкомом Шабівської сільської ради на підставі рішення Білгород-Дністровського райвиконкому №16 від 18.01.1990 року. Рішенням Шабівської сільської ради від 07.10.1993 року № 185 передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] . Протоколом узгоджувальної комісії сільської ради від 05.12.1995 року за участю співвласників житлового будинку було затверджено кожному із співвласників частину земельної ділянки, що знаходиться фактично на прибудинковій території та визначено земельну ділянку загального користування. Згідно листа №398-02 від 11.11.2020 року техніка з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] повідомляється, що за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який має чотири окремих квартири. Технічна можливість поділу житлового будинку з присвоєнням поштової адреси можливе за умови виділення частини земельної ділянки для загального користування. Згідно листа начальника КП «Білгород-Дністровського БТІ» від 03.03.2020 року №335 повідомляється, що згідно акту від 10.01.1990 року до складу 33/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] входить: з житлового будинку літ. «А» 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - кухня, 1-5 - житлова, веранда літ. «а», навіс літ. «а1», підвал літ. «Є», водопровід № 9, каналізація № 15, зливна яма №16, споруди №№ 1, 2, 3, 4, 5 у загальному користуванні. [PERSON] позбавлена можливості нотаріального врегулювання питання виділу, адже для посвідчення договору виділу індивідуально-визначеного об`єкту нерухомості, належного позивачці на праві приватної спільної часткової власності 33/100 часток об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , немає можливості без згоди усіх співвласників. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Таким чином, суд встановив, що існує технічна можливість виділити у власність [PERSON] 33/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, як відокремлену частину будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відмова відповідачів від укладення нотаріально посвідченого договору про поділ житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] в натурі унеможливлює реалізацію позивачкою прав на власність, а тому вони підлягають захисту в судовому порядку. Висновки за результатами розгляду справи Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , які не порушують права відповідачів та спрямовані лише на захист речових прав позивачки, надання їй можливості вільно та самостійно користуватися свої майном.

Outcome: approved