Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, посилаючись на те, що Черкаською місцевою прокуратурою за результатами моніторингу офіційного порталу Черкаської міської ради, міського голови, виконавчого комітету за електронною адресою http://www.rada.cherkassy.ua в базі нормативних документів Черкаської міської ради (відповідач 1) виявлено прийняття Черкаською міською радою рішення № 2-5224 від 02.10.2019 «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (вільна земельна ділянка, учасник АТО)», яка має містобудівні обмеження. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаного рішення [PERSON] (відповідач 2) затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1000 га (кадастровий номер 7110136700:02:007:0042). Одночасно було встановлено, що згідно з документацією із землеустрою та висновками управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування № 96187-3 від 05.12.2018 та № 32232-3 від 11.05.2019 на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1000 га наявні містобудівні обмеження щодо землекористування, пов`язані з її розміщенням в межах заповідної території «Черкаські берегові схили», та пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка відноситься до зони земель природно-заповідного фонду «ПЗФ»). Як наслідок, за результатами проходження погоджувальної процедури, постійною комісією з питань земельних відносин на розгляд Черкаської міської ради було винесено проект рішення № 4382-8-з «Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (вільна земельна ділянка, учасник АТО)». Однак, органом місцевого самоврядування, незважаючи на наявні містобудівні обмеження, прийнято рішення про надання вказаної земельної ділянки у приватну власність. З метою набуття права власності на дану земельну ділянку, Державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л.М. 06.11.2019 прийнято рішення, індексний номер: 49551674 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ділянки під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 34027783 від 04.11.2019. Рішення Черкаської міської ради є незаконним та підлягає скасуванню у судовому порядку, з огляду на наступні обставини. Відповідно до генерального плану міста, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 29.11.2011 № 3-505, на вищевказаній ділянці передбачені зелені насадження загального користування (підтверджується фрагментом генерального плану м. Черкаси від 05.03.2020, сформованого відділом містобудівного кадастру та ГІС Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради). Згідно плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2015 № 2-513, спірна земельна ділянка належить до зони земель природно-заповідного фонду «ПЗФ» (підтверджується фрагментом плану зонування території м. Черкаси від 05.03.2020, сформованого відділом містобудівного кадастру та ГІС управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради). Висновком начальника Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 11.05.2019 за № 32232-з [PERSON] вказано на відповідні обмеження містобудівного характеру. Крім того, у даному висновку зазначено, що останній набирає чинності з моменту прийняття рішення Черкаської міської ради про затвердження змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація), за умови зміни функціонального призначення території, на якій розташована земельна ділянка по [ADDRESS] , з зелених насаджень загального користування на садибну житлову забудову. Тому, вбачається, що спірне рішення № 2-5224 від 02.10.2019 прийнято без позитивного висновку виконавчого органу Черкаської міської ради у сфері містобудування та архітектури. У свою чергу, за даними Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (довідка від 28.12.2018 № 97-23-0.222-5673/180-18) встановлено, що за останніми відомостями з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем станом на 31.12.2015), спірна земельна ділянка по [ADDRESS] ), площею 0,1 га належить до земель зелених насаджень загального користування. Спірним рішенням Черкаської міської ради № 2-5224 від 02.10.2019 здійснено зміну функціональних можливостей використання земельної ділянки по [ADDRESS] із земель зелених насаджень загального користування на землі житлової забудови, а тому останнє прийнято всупереч чинної містобудівної документації м. Черкаси. Отже, вказане рішення Черкаської міської ради прийнято всупереч чинного законодавства України та містобудівної документації по м. Черкаси. Законність прийнятого рішення Черкаської міської ради від 02.10.2019 за номерами 2-5224 згідно запиту Черкаської місцевої прокуратури від 10.12.2019 за № 161-15440 вих.19 стала предметом документальної перевірки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. За результатами проведеної перевірки контролюючим органом у сфері земельних відносин вказано на порушення Черкаською міською радою вимог ст. 83 та ст. 186-1 Земельного кодексу України. Зокрема, було зауважено про неможливість передачі у приватну власність земель комунальної форми власності за рахунок земель загального користування та в розріз діючій містобудівній документації. Як наслідок, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області на адресу Черкаської міської ради 28.01.2020 внесено клопотання за № 4-ДК/0004/КВ/06/01/-20 про недотримання Черкаською міською радою вимог земельного законодавства під час прийняття спірного рішення, яке, за повідомленням органу державного контролю від 01.04.2020, залишилось міською радою без задоволення. З огляду на викладене вище, рішення Черкаської міської ради № 2-5224 від 02.10.2019 суперечить вимогам ст. ст. 17, 18, 21, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. ст. 83, 186-1 Земельного кодексу України, а тому є незаконними та підлягає скасуванню в судовому порядку. Як наслідок, вимога про скасування спірного рішення Черкаської міської ради від 02.10.2019 за № 2-5224 заявлена до Черкаської міської ради, якою останнє було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства (відповідач-1) та [PERSON] (відповідач - 2), в інтересах якого, приймалось окреслене радою рішення. Одночасно, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2020 встановлено, що спірна земельна ділянка під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 на підставі запису про право власності від 04.11.2019 за № 34027783 залишається у розпорядженні [PERSON] . З наведених обставин вбачається порушення права територіальної громади м. Черкаси на належне розпорядження землями комунальної форми власності, інститут якого закріплений Державою на конституційному та законодавчому рівні, відновлення якого можливо шляхом скасування незаконного запису про державну реєстрацію права власності на спірну ділянку. Враховуючи те, що спірне рішення Черкаської міської ради № 2-5244 від 02.10.2019 є особливим видом правочину, яке було реалізовано шляхом реєстрації [PERSON] права власності на земельну ділянку під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 - обґрунтованою є необхідність застосувати наслідки його недійсності, що полягає, у тому числі, у скасуванні запису про право власності на вказану ділянку, яка за ним зареєстрована. Як наслідок, підлягає визнанню незаконним та скасуванню у судовому порядку запис про державну реєстрацію права власності від 04.11.2019 за № 34027783 на земельну ділянку під кадастровим № 7110136700:02:007:0042, прийнятого на підставі рішення державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л.М. від 06.11.2019 під індексним номером 49551674. Вказана позовна вимога заявлена до дійсного власника ділянки, а саме відповідача 2 - [PERSON] . Держгеокадастр не наділений повноваженнями на звернення до суду з позовами про скасування рішень органу місцевого самоврядування, які не стосуються земель сільськогосподарського призначення. За змістом п. 5-1 Положення посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду виключно з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Аналогічними повноваженнями на звернення до суду саме з такими категоріями позовів наділене також і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. Закріплені в указаних Положеннях повноваження Держгеокадастру України та Держгеокадастру у Черкаській області на звернення до суду лише з такими категоріями позовів повністю узгоджуються з приписами ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», якими передбачено право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на звернення до суду виключно з такими позовами. З метою встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру Черкаською місцевою прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (як органу державного контролю у сфері земельних відносин) 26.03.2020 скеровано лист, за результатами розгляду якого, 01.04.2020 місцеву прокуратуру повідомлено, що Черкаською міською радою клопотання органу контролю щодо усунення виявлених порушень під час прийняття спірного рішення № 2-5224 від 02.10.2019 залишилось органом місцевого самоврядування без задоволення. Вказане рішення Черкаської міської ради у судовому порядку оскаржуватись не буде, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не має для цього належних законодавчих повноважень. Як наслідок, вбачається, що Головне управління Держгеокадастр у Черкаській області, як орган державного контролю у сфері земельних відносин, реалізуючи контрольні функції не в змозі забезпечити належний захист інтересів держави, шляхом скерування до суду відповідного позову в межах заявленого предмету спору, про що Черкаську місцеву прокуратуру повідомлено листом від 01.04.2020 під № 10-23-0.1-483/90-20. Однак, з огляду на той факт, що ГУ Держгеокадастру у Черкаській області у спірних правовідносинах наділене повноваженнями органу контролю, яким було проведено відповідну документальну перевірку додержання вимог земельного законодавства під час розпорядження землею комунальної форми власності, - прокурор, в розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», не може звертатись до суду з даним позовом в інтересах держави в якості самостійного позивача, а має обґрунтувати саме підстави неможливості захисту державних інтересів уповноваженим Державою суб`єктом (субсидіарна роль прокурора). За матеріалами справи установлено, що спірна земельна ділянка передана Черкаською міською радою у приватну власність для індивідуальної житлової забудови з порушенням вимог чинного земельного та містобудівного законодавства за рахунок земель зелених насаджень загального користування, що мають перебувати у загальному користуванні територіальної громади м. Черкаси та не можуть передаватись у приватну власність. Отже, пред`явлення даного позову спрямоване на відновлення порушеного права територіальної громади м. Черкаси на належне розпорядження землями комунальної форми власності, інститут якого закріплений Державою на конституційному та законодавчому рівні в частині гарантування можливості розпоряджатись землями загального користування представникам всієї територіальної громади. Разом з тим вбачається, що підставами для скерування даного позову до суду про скасування спірного рішення Черкаської міської ради та набутих на його підставі особою прав, в розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є неспроможність органу контролю та органу місцевого самоврядування захистити встановлений Державою інститут, яким закріплено порядок розпорядження та користування комунальними землями загального користування в інтересах всієї територіальної громади, через судові інстанції або у досудовому порядку. В межах заявленого предмету спору, як Черкаська міська рада так і первинний набувач спірної земельної ділянки - [PERSON] могли і усвідомлювали, що вказана ділянка надається з порушенням чинного земельного та містобудівного законодавства, а тому її набувач (відповідач - 2) не міг розраховувати на законне набуття такого наділу у власність. Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з комунальної власності у приватну та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно. Як наслідок, [PERSON] , отримуючи спірну земельну ділянку під індивідуальну житлову забудову за рахунок земель зелених насаджень загального користування, отримав від розпорядника земель - Черкаської міської ради незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки землі загального користування не можуть передаватись у приватну власність. Про наявність підстав для представництва інтересів держави Україна листом від 16.04.2020 органами прокуратури повідомлено Черкаську міську раду, як представника територіальної громади міста Черкаси, та Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, як орган державного контролю. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-5224 від 02.10.2019 «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] , громадянину [PERSON] (вільна земельна ділянка, учасник АТО)». Визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 04.11.2019 під № 34027783 на земельну ділянку загальною площею 0,1га (кадастровий номер земельної ділянки - 7110136700:02:007:0042) по [ADDRESS] за [PERSON] , припинивши за ним набуте право приватної власності на вказану ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Черкаської області (код за ЄДРПОУ 02911119) на р/р UA13 8201720343160001000003751, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 4204,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2021 року залучено до участі у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, в якості третьої особи - [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року залучено до участі у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, в якості третьої особи - [PERSON] . В судовому засіданні прокурор Святокум О.С. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Представник відповідача Черкаської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. У встановлений законом строк представником Черкаської міської ради подано відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги позивача не визнають. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Гончар Л.В., позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити. Представник [PERSON] , адвокат Прядка В.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 02.10.2019 № 2-5224 «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (вільна земельна ділянка, учасник АТО)», передано громадянину [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1000 га. (кадастровий номер 7110136700:02:007:0042) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно із документацією із землеустрою та висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування № 96187-з від 05.12.2018 на вказану земельну ділянку наявні містобудівні обмеження щодо землекористування, пов`язані із розміщенням земельної ділянки в межах заповідної території «Черкаські берегові схили» та пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка відноситься до зони земель природно-заповідного фонду «ПЗФ». Також даним рішенням зазначену земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка (код КВЦПЗ - 02.01). За результатами проходження погоджувальної процедури, постійною комісією з питань земельних відносин на розгляд Черкаської міської ради було винесено проект рішення № 4382-8-з «Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (вільна земельна ділянка, учасник АТО)». Державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л.М. 06.11.2019 прийнято рішення, індексний номер: 49551674 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ділянки під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 34027783 від 04.11.2019. Судом встановлено, що в подальшому спірна земельна ділянка під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі № 1-331 від 27 квітня 2021 року [PERSON] була відчужена на користь [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки. В подальшому земельна ділянка під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 була відчужена [PERSON] . Таким чином, земельна ділянка під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 перебуває у власності [PERSON] . Відповідно до генерального плану міста, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 29.11.2011 № 3-505, на вищевказаній ділянці передбачені зелені насадження загального користування (підтверджується фрагментом генерального плану м. Черкаси від 05.03.2020, сформованого відділом містобудівного кадастру та ГІС Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради). Згідно плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2015 № 2-513, спірна земельна ділянка належить до зони земель природно-заповідного фонду «ПЗФ» (підтверджується фрагментом плану зонування території м. Черкаси від 05.03.2020, сформованого відділом містобудівного кадастру та ГІС управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради). Висновком начальника Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 11.05.2019 за № 32232-з [PERSON] вказано на відповідні обмеження містобудівного характеру. Крім того, у даному висновку зазначено, що останній набирає чинності з моменту прийняття рішення Черкаської міської ради про затвердження змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація), за умови зміни функціонального призначення території, на якій розташована земельна ділянка по [ADDRESS] , з зелених насаджень загального користування на садибну житлову забудову. За даними Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (довідка від 28.12.2018 № 97-23-0.222-5673/180-18) встановлено, що за останніми відомостями з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем станом на 31.12.2015), спірна земельна ділянка по [ADDRESS] ), площею 0,1 га належить до земель зелених насаджень загального користування. Листом від 10.12.2019 року Черкаська місцева прокуратура зверталася до виконувача обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру У Черкаській області Кисіля А.М. в якому просила провести документальну перевірку та надати оцінку прийнятим Черкаською міською радою рішенням № 2-3946 від 31.01.2019; № 2-4269 від 21.03.2019; №№ 2-5224, 2-5265, 2 5166 від 02.10.2019 про передачу земельних ділянок у власність та під №№ 2-3976, 2-4011; 204013 від 31.01.2019 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які мають містобудівні обмеження щодо подальшої їх житлової забудови. В той же час, з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:02:007:0042, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови. З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 7110136700:02:007:0042від 08.05.2020 вбачається, що цільове призначення вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид використання: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В матеріалах справи наявний лист Управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 04.06.2018 № 36044-д в якому зазначено, що генеральний план міста затверджений рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 року № 3-505, на вищевказаній земельній ділянці передбачена територія зелених насаджень загального користування. Відповідно до містобудівної документації «План зонування території міста Черкаси», земельна ділянка відноситься до зони земель природно-заповідного фонду. Відповідно до актуалізації генерального плану міста, на вищевказаній земельній ділянці передбачається розміщення садибної житлової забудови. В ході розгляду справи представником відповідача Черкаської міської ради надано рішення Черкаської міської ради від 13.05.2021 року № 5-318 «Про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація), яким, вирішено наступне: Затверджено містобудівну документацію «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)», розроблену ТОВ «Інститут Харківпроект»; Внесено зміни до генерального плану міста Черкаси, затвердженого рішенням від 29.12.2011 № 3-505 «Про затвердження Генерального плану міста Черкаси» згідно з містобудівною документацією, затвердженого пунктом 1 цього рішення; Встановлено, що після набрання чинності цим рішенням, застосуванню підлягають положення Генерального плану міста Черкаси з урахуванням внесених змін (актуалізації); Зупинено дію Плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513 «Про затвердження Плану зонування території міста Черкаси», в частині, що суперечить внесеним змінам до Генерального плану міста. Отже, у відповідності змін до генерального плану міста, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 відноситься до території садибної забудови, на якій можливо здійснювати будівництво житлового будинку. Частиною 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 12 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, саме Черкаська міська рада приймає рішення про передачу земельних ділянок фізичним та юридичним особам з метою приватизації в межах норм визначених чинним законодавством. Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути у нього витребуване. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконного, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а ст. 388 ЦК України встановлено право власника на витребування майна від добросовісного набувача, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що у разі, коли між особами відсутні договірні відносини або відносини пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст. 387, 388 ЦК України. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час вчинення реєстраційних дій державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. В даному випадку державна реєстрація права власності від 27.04.2021 під № 41718618 на земельну ділянку загальною площею 0, 1 га (кадастровий номер земельної ділянки 7110136700:02:007:0042) по [ADDRESS] за [PERSON] відбулася згідно законодавства України, оскільки не порушує інтереси ні позивача, ні Черкаської міської ради. Статтею 58 Конституції України закріплено принцип сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Отже, із викладеного вбачається, що хоча на момент відчуження спірної земельної ділянки [PERSON] на користь [PERSON] не було прийнято рішення щодо актуалізації земельної ділянки, проте на момент розгляду справи таке рішення було прийнято, а тому суд вважає, що відчуження земельної ділянки відбулося правомірно. На момент розгляду справи було встановлено, що спірна земельна ділянка спочатку [PERSON] була відчужена [PERSON] , в подальшому, зі слів представника [PERSON] , земельна ділянка була відчужена [PERSON] . Таким чином, з метою з`ясування всіх обставин даної справи, забезпечення майнових прав та інтересів всіх осіб, яких стосується або може стосуватися вирішення питання щодо визнання незаконним скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, до участі в розгляді даної справи необхідно залучити всіх власників, які були та є на даний момент, спірної земельної ділянки, оскільки прийняте судом рішення може вплинути на обсяг їх прав та законних інтересів. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). При цьому, звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Вирішення спору за відсутності усіх належних відповідачів є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. До закриття підготовчого засідання по даній справі, яке відбулося 17 лютого 2021 року, позивач не звертався з клопотанням про залучення до даної справи в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 22.06.2021 року заступником керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є. скеровано до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання у справі № 712/3869/20, у зв`язку з необхідністю долучення до матеріалів доказів, що характеризують перехід речового права на спірну земельну ділянку під кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 до [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є. про повернення справи до стадії підготовчого судового засідання. Залучено до участі у справі за позовом першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Черкаської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання незаконним і скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з припиненням її державної реєстрації, в якості третьої особи - [PERSON] (РОНОКПП [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2021 року залучено до участі у даній справі, в якості третьої особи - [PERSON] . Відповідно до публічної кадастрової карти України відсутні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:007:0042. Як, з`ясовано в судовому засіданні, на даний час змінений кадастровий номер спірної земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги той факт, що рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2021 № 5-318 «Про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)» затверджено відповідні зміни до Генерального плану міста Черкаси, та у відповідності до змін до генерального плану міста, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:007:0042 відноситься до території садибної забудови, на якій можливо здійснювати будівництво житлового будинку, тому в даному випадку суд не вбачає порушення прав та інтересів як позивача так і Черкаської міської ради, як розпорядника земель територіальної громади. За таких обставин суд вважає, що зазначене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Посилання представників відповідачів на те, що прокурор не може бути стороною в даному провадженні, постільки прокуратурою не обґрунтовано належним чином наявність підстав для звернення з таким позовом до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру та в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, не може бути взято судом до уваги. Відповідно до ПВС від 05.11.2019 у справі № 804/4885/18 зазначено, що під «інтересом держави» слід розуміти, у тому числі, такий, який охоплює інтереси мешканців територіальної громади. Як зазначив позивач, орган контролю не вжив заходів в межах власної компетенції для усунення порушень з метою захисту інтересів держави, тому і був поданий вказаний до суду позов. Європейський суд з прав людини звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї із сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Так у справі «Менчинська проти Російської Федерації» справа № 42454/02 від 15.)1.2009 року, ЄСПЛ зазначив, що сторонами цивільного провадження виступають позивач та відповідач, яким надаються рівні права. Підтримка, що надається прокуратурою одній із сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадку, коли потрібно захистити інтереси держави. Виходячи зі змісту статей 13,14 Конституції України власником землі є Український народ, орган місцевого самоврядування, розпоряджаючись землею, лише діє від імені власника. Тому прокурор, пред`являючи даний позов, діяв саме в інтересах територіальної громади, як складової Українського народу, а відтак мав підстави для звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed