Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У січні 2021 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7091804005 від 28.04.2017 року в розмірі 162\~977,93 грн., з яких: 69174,36 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14250,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 57179,88 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами; 22372,89 грн. - сума заборгованості за пенею. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надано [PERSON] кредит по його заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяві на отримання кредиту та інших послуг, підписанням яких підтвердив згоду, що заява № 7091804005 від 28.04.2017 разом із Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР», а також, що відповідач отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». 09.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР»\~та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами, вказаними у реєстрі, у тому числі і укладеному з [PERSON] .. На виконання даного договору на адресу відповідача від імені ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР»\~направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач не здійснив в повному обсязі платежів для погашення кредитної заборгованості після відступлення позивачу права грошової вимоги і має заборгованість у загальній сумі 162977,93 грн. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Захаров Т.Г. в судовому засіданні не заперечував факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів та перебуванням сторін у кредитних правовідносинах, при цьому сторона відповідача вказувала про безпідставність наведеного позивачем розрахунку заборгованості за пенею, оскільки дані вимоги заявлені поза межами строку позовної давності. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов наступних висновків. 28 квітня 2017 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заяву № 7091804005 на отримання кредиту від ТОВ №ФК «ЦФР» з графіком платежів. У заяві на отримання кредиту містяться умови надання кредиту, а саме дату надання, суму- 85496,10 грн. , строк повернення - 36 місяців, щомісячні, річні проценти, пеня. У графіку платежів зазначена сума щомісячних платежів- 5578,24 грн., до складу яких включені суми повернення кредиту, річних процентів, щомісячних процентів. Крім того, [PERSON] доручено ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми коштів: погашення поточної заборгованості за діючим кредитом 29.06.2016 року сума 7239,09 грн.; переказ до запитання на користь [PERSON] сума 67\~760,91 грн.; страховий платіж сума 400,00 грн.; оплата страхового платежу за договором страхування № 7091804005-С від 28.04.2017 року сума 7\~946,10 грн.; оплата за пакет послуг «Охоронець кредит маркет 48» за рахунок кредиту КД 7091804005 від 28.04.2017 року [PERSON] сума 650,00 грн.. Станом на 10.11.2020 року виникла заборгованість у загальному розмірі 162\~977,93 грн., з яких: 69174,36 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14250,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 57179,88 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами; 22372,89 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як випливає з наданого позивачем договору № 20191209 від 09.12.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР»\~та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір відступлення прав вимоги , відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до відповідача [PERSON] за кредитним договором 7091804005 від 28.04.2017 у загальній сумі 162977,93 грн.. На виконання п. 6.6 Договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача [PERSON] ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Статтею 512 ЦК України\~встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 516 ЦК України). За положеннями ч. 1ст. 1077\~ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) ( ч.1\~ст. 1078 ЦК України). З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про доведеність вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитом-69174,36 грн. та заборгованості за відсотками-14250,80 грн., сума заборгованості за щомісячними процентами 57179,88 грн.. Позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 22\~372,89 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258\~ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Згідно з умовами договору\~\~ [PERSON] зобов`язаний здійснювати повернення коштів частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за пенею розрахована станом на 02.11.2019 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 14.01.2021 року, тобто з порушенням строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що заборгованість за пенею розрахована за період з 03.03.2018 року по 02.11.2019 року, тобто за період часу більше ніж 1 рік. Таким чином, суд відмовляє у позові в частині стягнення заборгованості за пенею. За правилами\~ст. 141 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (86,27%) в сумі 2109,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial