Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

В серпні 2021 р. [PERSON] , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (заінтересована особа 1), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижков Сергій Іванович (заінтересована особа 2), Київська міська рада (заінтересована особа 3) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва заявою, в якій просила суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, який проживав в [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що заявник є тіткою [PERSON] , який проживав з рідною сестрою заявника - [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] хворів на психічне захворювання, є особою з інвалідність другої групи. 26.06.2006 р. [PERSON] вийшов з дому та не повернувся, з 09.07.2006 р. знаходиться в розшуку як безвісно зниклий. Актовий запис про смерть [PERSON] за даними Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутній. [INFO] померла сестра заявника - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, частка якого належить, в тому числі [PERSON] . Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно, а саме квартиру в [ADDRESS] . У відзиві на позов представник заінтересованої особи 3 при вирішенні справи покладається на думку суду. В судовому засідання заявник та її представник заяву підтримали за викладених у ній обставин, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи 3 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення заявника, її представника та заявлених у справі свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заявник разом з [PERSON] є власниками квартири в [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 21.12.2000 р., договору дарування, посвідченого 29.12.2004 р. приватним [PERSON] . Згідно довідки Центру комунального сервісу від 03.03.2017 р. №10/08578 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (син співвласника). [INFO] [PERSON] померла. Згідно довідок Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 20.10.2016 р., 16.02.2018 р. 28.07.2021 р. станом на 28.07.2021 р. [PERSON] , [INFO] , розшукується як безвісно зниклий, розшук проводиться з 09.07.2006 р., дата зникнення 28.06.2006 р. Відповідно до довідки серії КИ-1 №092172 [PERSON] є особою з інвалідність другої групи з 01.07.2004 р. В архіві Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповіддю від 13.07.2021 р. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з 2006 року місце проживання [PERSON] не відоме, він мав проблеми з пам`яттю. Самостійно намагались встановити місцезнаходження [PERSON] , але пошуки його результати не дали. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Враховуючи положення статті 46 ЦК України, надані заявником письмові докази, відсутність інформації про умисне переховування [PERSON] , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують достатні підстави для припущення смерті [PERSON] , [INFO] , який з 2006 року відсутній за місцем свого проживання, з 09.07.2006 р. перебуває у розшуку як безвісти зникла особа. При цьому, будь-яка інформація щодо [PERSON] протягом останніх п`ятнадцяти років відсутня, що підтверджено показами свідків. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, який проживав в [ADDRESS] . Днем смерті [PERSON] , [INFO] , потрібно вважати день набрання чинності вказаним судовим рішенням. Також, суд зауважує, що згідно зі ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved