Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 22 грудня 2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Кисла Дубина Сумської області помер її дядько по лінії матері [PERSON] ,\~яка на\~день смерті\~був зареєстрований\~та проживав\~за вказаною\~адресою один.\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина на\~все належне\~йому майно\~та майнові\~права.\~Зокрема,\~до складу\~спадщини входить\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності СГАПТЗТ\~«Мирний»,\~розміром 5,57\~умовних кадастрових\~гектарів без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~померлому на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №0159449, виданого 17.12.1996 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 10.12.1996 за № 353. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його матір - [PERSON] , яка здійснила його поховання та зберігала особисті речі померлого. [PERSON] \~на день\~своєї смерті\~ [INFO] ,\~проживала разом\~із [PERSON] \~в с.\~Кисла Дубина\~Сумської області,\~яка фактично\~вступила в\~управління спадковим\~майном:\~здійснила її\~поховання та\~розпоряджалась особистими\~речами померлої.\~ [PERSON] \~померла [INFO] \~в м.\~Донецьк,\~де на\~момент смерті\~проживала разом\~із своєю\~дочкою [PERSON] \~та з\~онукою [PERSON] ,\~яким [PERSON] \~за життя\~заповіла все\~належне їй\~на день\~смерті,\~майно.\~Позивач зазначає,\~що вже\~прийняла частину\~спадкового майна\~після матері\~ [PERSON] .\~ Маючи\~намір прийняти\~іншу частину\~спадщини після\~смерті спадкодавця,\~вона звернулась\~до нотаріуса,\~проте в\~оформленні спадщини\~на вищевказану\~земельну частку\~(пай)\~їй було\~відмовлено у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючого\~документа та\~розбіжністю написання\~прізвища власників\~земельних часток. Вказує, що через вказані обставини, вона не може реалізувати своє право на спадщину. Зазначає, що встановлення юридичного факту їй необхідно для оформлення спадщини на земельну частку (пай), як спадкоємцю за заповітом. Вважає, що вирішити проблемне питання у досудовому порядку неможливо з вказаних вище причин, а тому спосіб поновлення порушеного права є встановлення судом юридичного факту родинних відносин та визнання за нею права на спадкове майно. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить: - встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право на Ѕ частину земельної частки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0159449, виданого 17.12.1996 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації 10.12.1996 року № 353. Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а. с. 39). Представник відповідача\~Білопільської міської\~ради Сумської\~області у\~підготовче судове\~засідання не\~з`явився.\~Міський голова\~надіслав клопотання\~про розгляд справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 41). Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась без повідомлення причин. Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24 грудня 2021 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 31-32). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьками останньої були [PERSON] та [PERSON] , який записаний також батьком [PERSON] ,\~ [INFO] (а. с. 11, 13). 14 січня 1962 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу і зазначенням відомостей про другого з подружжя. Останні є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 12). В свою чергу [PERSON] після реєстрації шлюбу 24 лютого 1989 року, отримала прізвище чоловіка [PERSON] , на підтвердження чого долучено копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 10). Також встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON] , (а. с. 13). [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ( а.с. 8). Із листа\~ГУ Держгеокадастру\~у Сумській\~області від\~23.11.2021\~року встановлено,\~що \~ [PERSON] мав\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності СГАПТЗТ\~«Мирний»,\~розміром 5,57\~умовних кадастрових\~гектарів без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~померлому на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ № 0159449, виданого 17.12.1996 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 10.12.1996 за № 353 (а. с. 19). [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та фактично проживав один в с. Кисла Дубина Сумського району Сумської області. Його мати, [PERSON] вступила у володіння спадковим майном шляхом догляду та розпорядженням речами домашнього вжитку, що підтверджує довідка Павлівського старостату від 01.12.2021 (а. с. 23). [INFO] у м.\~Донецьк Донецької області померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Із копії довідки Павлівського старостату встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в с. Кисла Дубина Білопільського району Сумської області. Після смерті останньої її дочка [PERSON] розпоряджалась речами померлої, зберігала документи на спадкове майно, тобто фактично прийняла спадщину. Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався (а. с. 20). [INFO] у м. Донецьк померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 26 січня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №180, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На момент смерті [PERSON] проживала разом із своїми дочками, в тому числі з [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18, 21). Рішенням Білопільського\~районного суду\~Сумської області\~від 07\~вересня 2021,\~яке набрало\~законної сили\~ 08\~жовтня 2021\~року, за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] визнано право на 1/2 частину земельної частки (паю), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0159988 від 17 грудня 1996 року, виданий згідно з розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року №353 на ім`я [PERSON] (а. с. 15-16). Разом з цим, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки спадкова справа була заведена 02.04.2012 року за № 158/2012 у Дев`ятій Донецькій державній нотаріальній конторі. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом тимчасово не можлива у зв`язку із тим, що архів нотаріальної контори знаходиться у зоні АТО. (а. с. 24). Із інформаційної довідки, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що Дев`ятою Донецькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 158/2012 після [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою [PERSON] та видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~06.09.2012 (а. с. 14, 38). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. За приписами ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Частиною першою статті 548 та частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР передбачалося, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускалося прийняття спадщини під умовою або застереженням. Визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та (або) подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/ від 18 червня 1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті спадкодавців, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема: довідка виконавчого комітету місцевої ради чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, а також наявність у спадкоємців документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Тобто, спадкоємець, який після смерті спадкодавця розпорядився його майном та зберігав цінні папери, вважався таким, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 11 постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не права власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Висновки суду. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Так, всі наявні у матеріалах справи докази є належними і допустимими в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України, не викликають у суду сумнівів у їх достовірності та в своїй сукупності підтверджують факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною матір`ю [PERSON] ,\~померлого [INFO] . Факт встановлення означеного вище юридичного факту має для позивача юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація права на спадщину, а іншого порядку встановлення даного факту немає. Рішенням Білопільського\~районного суду\~Сумської області\~від 25\~січня 2021\~року,\~яке набрало\~законної сили\~26\~лютого 2021\~року,\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~є матір`ю\~ [PERSON] . Рішенням Білопільського\~районного суду\~Сумської області\~від 07\~вересня 2021,\~яке набрало\~законної сили\~ 08\~жовтня 2021\~року, за позивачем [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] визнано право на 1/2 частину земельної частки (паю), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0159988 від 17 грудня 1996 року, виданий згідно з розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року №353 на ім`я [PERSON] (а. с. 15-16). Таким чином судом встановлено, що спадщину після смерті матері [PERSON] , у тому числі й право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектар, розташованих на території Павлівської сільської ради, яка є предметом розгляду, в установленому законом порядку прийняла позивач [PERSON] шляхом отримання свідоцтва на частину спадкового майна. Крім того, судом встановлено, що подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, позивач не змогла юридично оформити свої спадкові права на іншу частину спадкового майна після матері [PERSON] , через розбіжність у написанні прізвища власника майна [PERSON] , та необхідністю встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] . Таким чином, позивач має право на спадкування земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектарах на території Павлівської сільської ради Сумської області відповідно до сертифікату серії № 0159449, виданого на ім`я [PERSON] , а відтак, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог позивача, оскільки право останньої порушено і підлягає судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved