Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути на його користь з відповідача суму відшкодування в порядку регресу у розмірі 21460,56грн. Крім того просив стягнути судові витрати в сумі 7635,14грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що власником транспортного засобу DAF95 XF 430, д.н.з. [NUMBER] (надалі-забезпечений транспортний засіб), [PERSON] та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (надалі - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», Позивач, Страховик) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АМ/4152788 (копія додається). Ліміт відповідальності по вказаному Полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 гривень, розмір франшизи - 2000,00 гривень. 28.03.2019 року у смт. Гостомелі по вул. Покровська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] (надалі - [PERSON] , Відповідач), та припаркованого автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat», д.н.з. [NUMBER] , належного [PERSON] . Відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Крім того, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці та не повідомив про подію підрозділ поліції, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КупАП). Під час розгляду Ірпінським міським судом Київської області справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4, 124 КУпАП, [PERSON] свою вину визнав. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.2019 у справі №367/2845/19, що не оскаржувалась та набрала законної сили 06.05.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень гривень; [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat, автомобіль якого отримав пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на момент ДТП була застрахована ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА- ГАРАНТ» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8585738. ПрАТ «УСК «КНЯЖА В1ЄННА 1НШУРАНС ГРУП» отримано письмові пояснення [PERSON] (копія пояснень та додаткових пояснень додається) та письмові пояснення потерпілого (копія пояснень додається), а також 22.04.2019 складено Акт огляду транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] (копія Акту додається). 16.05.2019 року [PERSON] подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Заяву на виплату (копія додається). Як вбачається із Заяви, Потерпілий погодився із сумою збитку в розмірі 23 460,56 грн. та був повідомлений про франшизу в розмірі 2 000,00 грн. за полісом №АМ/4152788 від 20.06.2018. Страховиком складено Страховий акт №190000221746 (копія додається) та Розрахунок суми страхового відшкодування до справи №190000221746(копія додається) на підставі Калькуляції №19- 221746 від 13.05.2019 (копія додається) та заяви, зазначеної вище. Згідно розрахунків, що містяться у Калькуляції №19-221746 від 13.05.2019, здійснених із використанням ліцензійного програмного забезпечення AUDATEX, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , що отримав пошкодження внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, що мала місце 28.03.2019, становить 51 103,88 грн., у тому числі вартість деталей без врахування зносу - 39 490,46 грн., вартість робіт та матеріалів - 10 823,61 грн., вартість малоцінних деталей -789,81 грн. Зважаючи нате, що коефіцієнт фізичного зносу складових на дату події становив 70%, Страховиком було здійснено розрахунок вартості деталей із урахуванням вказаного коефіцієнта, згідно якого вартість деталей із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 11 847,14 грн. Таким чином розрахована до відшкодування Потерпілому загальна, сума згідно Страхового акту №190000221746 від 17.05.2019 та Розрахунку суми страхового відшкодування до справи №190000221746 від 17.05.2019 склала 23 460,56 грн., із яких 11 847,14 грн. - вартість деталей із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, 11 613,42 грн. - вартість робіт та матеріалів. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом №AM/4152788 від 20.06.2018, передбачена франшиза у розмірі 2 000,00 грн. Ні Позивач, ні Потерпілий не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна і ними було досягнуто згоди, що розмір страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце із урахуванням- франшизи у сумі 2 000,00 грн., складає 21 460,56 гривень, що підтверджується Заявою на виплату від 16.05.2019. 21.05.2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА 1НШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 21 460,56 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР041018 (копія додається). Таким чином, оскільки самовільне залишення Відповідачем місця ДТП є доведеним, ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» набуло права зворотної вимоги до заподіювача шкоди - [PERSON] , на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування у розмірі 21460,56 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи за адресою реєстрації, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні фактичні обставини справи. Між [PERSON] , як власником транспортного засобу DAF 95 XF 430, д.н.з. [NUMBER] , та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 20.06.2018 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АМ/4152788 (а.с.20). 28.03.2019 в смт. Гостомель по вул.. Покровська відбулась ДТП за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобілем марки Фольцваген Пассат д.н.з. [NUMBER] , належного [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.. 124, 122-4 КУпАП. (а.с.37). При цьому як вказано в зазначеній постанові [PERSON] після здійснення ДТП залишив місце події. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Фольцваген Пассат д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант». 22.04.2019 було складено Акт огляду транспортного засобу автомобіля марки Фольцваген Пассат д.н.з. [NUMBER] , (а.с. 25) 16.05.2019 [PERSON] було подано до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву на виплату, відповідно до якої останній погодився із сумою збитків в розмірі23460,56грн. та був повідомлений про франшизу у розмірі 2000,00грн (а.с. 36.) Вказана сума була перерахована [PERSON] 21.05.2019 відповідно до платіжного доручення на суму 21460,56грн. (а.с.40). 02.07.2019 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» направила [PERSON] претензію на суму 21460,56грн., оскільки останній після ДТП самовільно залишив місце події (а.с. 41). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Відповідно до статті 38 Закону N 1961-IVстраховик після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 2443 VIII). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(стаття 5 Закону № 2443 VIII). Згідно до статті 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2443 VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 36.2 статті 36.2 Закону № 2443 VIII передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Реалізуючи принцип захисту майнових інтересів страхувальників, законодавець передбачив виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника або водія. Згідно з підпунктами «а», «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 2443 VIII страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, за вказане правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності. Дана обставина відповідачем не заперечувалась та не спростовувалась. Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивачем було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі погодженої суми. Відповідно до п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілій від ДТП особі, має право регресу до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, винного у ДТП, якщо він самовільно залишив місце пригоди. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року по справі № 701/167/18-ц. Оскільки, є доведеним самовільне залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди, страховик набув право зворотної вимоги до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 21460,56 гривень. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, що згідно Договору про надання професійної правничої допомоги від 12.08.2021 року (а.с. 46), також представником позивача надано детальний опис робіт вчинених у рамках даного договору. Відповідачем заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу подано не було. Відтак вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст. 993, 1187, 1191,1192, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"_-,

Outcome: approved