Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Обгрунтовує позов наступним. Вона, [PERSON] 06.10.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у с. Добросин Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу нею змінено прізвище на " [PERSON] ". Вказує, що у шлюбі у них із відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області12.11.2013. Стверджує, що син перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає та не цікавиться його вихованням та здоров`ям. Шлюб із відповідачем не розірвано, але вони проживають окремо. Їй невідомо, який дохід у відповідача, однак відомо, що він їздить на заробітки. Оскільки відповідач не допомагає утримувати сина, вона бажає отримувати аліменти на сина в твердій грошовій сумі на підставі рішення суду. Просить стягувати з відповідача в її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 5000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений алежним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву чи клопотань не подавав. Із врахуванням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області 006 жовтня 2012 року, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2012 у селі Добросин Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу позивачкою змінено прізвище на " [PERSON] ". Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області 12.11.2013. Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом із матір`ю в [ADDRESS] , що стверджується довідкою Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 144 від 21.02.2022. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина є здоровою, проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Суд враховує, що позивачка є здоровою. Доказів того, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини у суду немає. Місце праці відповідача судом не встановлено, однак останній є працездатною особою молодого віку. Від так, висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обов`язки по утриманню дитини, як це передбачено чинним законодавством та сплачувати аліменти на сина ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки останній є здоровим та працездатним. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, обов`язок батьків щодо утримання дітей, беручи до уваги насамперед інтереси дитини, враховуючи подані позивачкою в обгрунтування розміру суми аліментів докази, відсутність серед таких доказів доходу відповідача та спроможності останнім сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно на дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки необхідно стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітнього сина в розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 24.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: partial