Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С. про скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речових прав, в якому просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на садовий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», літній душ літ «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа №1-2 пр пр-ту Індустріальному, 2-А в м. Харкові за [PERSON] з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 1384119463101, запис про право власності №37675560) та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державним реєстратором Харківської районної державної адміністраціїХарківської області Радіоновим О.С. винесено рішення від 20.10.2017 року №37675560 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно об`єкту нерухомого майна садового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», літній душ літ «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа №1-2, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] за [PERSON] . Підставою для винесення вказаного рішення стали: довідка, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2017 року, видавник: Садівниче товариство «Ювілейний»; технічний паспорт, серія та номер: ю/н, виданий 14.09.2017 року, видавник: ФО-П [PERSON] . Як вбачається з архівної копії Харківської міської ради від 21.02.2018 року №995/18 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № [NUMBER] ряд 20 із земель територіальної громади м. Харкова площею, орієнтовно, 0, 0662 га для ведення садівництва у садівничому товаристві «Ювілейний» по [ADDRESS] . Отже, зазначене рішення виконавчого комітету не стосується присвоєння адрес об`єкту будівництва. Проведеним на місцевості оглядом земельної ділянки встановлено, що ділянка [ADDRESS] площею, орієнтовно, 0,0662 га використовується для ведення садівництва. Підставою обстеження земельної ділянки стала заява [PERSON] від 16.11.2020 року.При цьому відповідачем в порушення вимог п. 42, п.43 Порядку № 1127, не надано державному реєстратору жожного документа, передбачених Порядком №1127. З аналізу наявних у Харківській міській раді інформаційних масивів встановлено, що спірному об`єкту нерухомого майна адреса ніколи не присвоювалась.Вважає, що вищезазначене рішення державного реєстратора підлягає скасування, а такий запис вилучений з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.01.2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 01.03.2021 року через канцелярію суду представник відповідача - адвокат Лугова Г.А. надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на час реєстрації права власності (19.10.2017 р.) адреса об`єкту нерухомого майна у місті Харкові присвоювалася відповідно до Порядку присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованими у місті Харкові, затвердженого Рішенням 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 06.07.2011 р.№ 325/11 (далі - Порядок). Відповідно до п. 4.5.2. Порядку адресою земельної ділянки, яка забудована декількома будинками, спорудами, визнається адреса основного будинку, споруди, функціональне призначення якого відповідає основному цільовому призначенню земельної ділянки. У випадку, якщо це неможливо, основним будинком може бути адміністративний будинок, що входить у єдиний майновий комплекс. Оскільки земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок [PERSON] на момент реєстрації права власності садового будинку перебувала у складі землі для ведення садівництва Садівничого товариства «Ювілейний», що підтверджується довідкою № 87 від 31.10.2017 р., копія якої надана позивачем, вона була частиною єдиного майнового комплексу садівничого товариства, яке вже мало окрему адресу - [ADDRESS] , а відтак, не потребувала присвоєння окремої від товариства адреси. До того ж, до поняття елементів вулично-дорожньої мережі, визначеного Порядком, не входять такі ідентифікаційні поняття як «ряд» та «ділянка». Отже ряд, в якому розташований садовий будинок [PERSON] , не може бути пойменованим, оскільки не є елементом вулично-дорожньої мережі. За таких обставин присвоєння нової адреси об`єкту, який знаходиться у складі єдиного об`єкта - садового товариства, якому вже присвоєно адресу, зазначену у технічному паспорті на будинок, не має за собою правових підстав та відповідно до Порядку, на який посилається позивач, є неможливим з практичної точки зору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - адвокат Лугова Г.А. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, пояснень щодо позову до суду не надав. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що державним реєстратором Харківської районної державної адміністраціїХарківської області Радіоновим О.С. винесено рішення від 19.10.2017 року №37675560 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно об`єкту нерухомого майна садового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», літній душ літ «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа №1-2, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] та зареєстровано право власності за [PERSON] . Підстави для державної реєстрації зазначеного об`єкта: довідка, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2017 року, видавник: Садівниче товариство «Ювілейний»; технічний паспорт, серія та номер: ю/н, виданий 14.09.2017 року, видавник: ФО-П [PERSON] 14.09.2017 року ФОП [PERSON] виготовлений технічний паспорт на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] , замовник [PERSON] . Як вбачається з довідки №87 від 31.10.2017 року СД «ЮВІЛЕЙНИЙ» - [PERSON] є членом Садівничого Товариства «Ювілейний» м. Харків, проспект Індустріальний, 2а, згідно Протоколу засідання Правління №13 від 05.11.2016 р. та має в користуванні земельну ділянку по ряду 20 ділянка № [NUMBER] площею 0, 0662 га. Згідно до копії до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу та відмову в наданні дозволу громадяним на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 21.02.2018 року №995/18 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № [NUMBER] ряд 20 із земель територіальної громади м. Харкова площею, орієнтовно, 0, 0662 га для ведення садівництва у садівничому товаристві « Ювілейний » за адресою - [ADDRESS] . 16.11.2020 року [PERSON] звернулась до Департаменту теритріального контролю Харківської міської ради із заявою про проведення обстеження земельної ділянки, у зв`язку з оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 0662. Проведеним на місцевості оглядом земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , ряд [NUMBER] у [ADDRESS] , у зв`язку з наданням у власність ділянки, від 08.12.2020 року встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 31.01.2020 року №НВ-63122425572020 площа земельної ділянки становить 0,0662 га; земельна ділянка використовується для ведення садівництва; на земельній ділянці знаходиться садовий будинок, господарські будівлі та споруди. Підставою обстеження земельної ділянки стала заява [PERSON] від 16.11.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV. Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (пункти 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п.1. ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункт другий частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником ; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 42 вказаного Порядку (діючий на час виникнення правовідносин) для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до п.43 Порядку (діючий на час виникнення правовідносин) для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Відповідно до положень п.41 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами. У статті 37 цього Закону передбачені повноваження щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою. Так, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, повідомлення про прийняті рішення з таких питань адміністратора інформаційної системи Міністерства юстиції України, з питань найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ тощо - національного оператора поштового зв`язку, органу ведення Державного реєстру виборців; прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"; Рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06липня 2011 року затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Харкова. Порядок про присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова (далі - Порядок) визначає на території Харкова єдині правила присвоєння адрес земельним ділянкам і нерозривно зв`язаним з ними будівлям і спорудам, встановлює єдині правила визначення адрес, їх склад і структуру. Дія даного Порядку поширюється на всі види адресної інформації (адреси) щодо об`єктів нерухомості всіх форм власності в місті Харкові. Відповідно до п.1.4 - 1.7 Порядку адреса об`єкту нерухомості після проведення процедури присвоєння або зміни повинна бути зареєстрована у Єдиному адресному реєстрі міста Харкова. Адреси присвоюються за заявами юридичних та фізичних осіб - власників об`єктів нерухомості (далі - заявники), відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об`єктів нерухомості державної власності. Присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес земельних ділянок. Проект рішення про присвоєння, зміну або анулювання адрес об`єктів нерухомості готує та виносить на розгляд виконавчого комітету Харківської міської ради управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (далі - управління містобудування та архітектури) відповідно до Регламенту виконавчих органів Харківської міської ради. Згідно п.4.5.2 Порядку адресою земельної ділянки, яка забудована декількома будинками, спорудами, визнається адреса основного будинку, споруди, функціональне призначення якого відповідає основному цільовому призначенню земельної ділянки. У випадку, якщо це неможливо, основним будинком може бути адміністративний будинок, що входить у єдиний майновий комплекс. Оскільки земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок [PERSON] на момент реєстрації права власності садового будинку перебувала у складі землі для ведення садівництва Садівничого товариства «Ювілейний», що підтверджується Довідкою № 87 від 31.10.2017 р., вона була частиною єдиного майнового комплексу садівничого товариства, яке вже мало окрему адресу - [ADDRESS] , а відтак, не потребувала присвоєння окремої від товариства адреси. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу та відмову в наданні дозволу громадяним на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 21.02.2018 року №995/18 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № [NUMBER] ряд 20 із земель територіальної громади м. Харкова площею, орієнтовно, 0, 0662 га для ведення садівництва у садівничому товаристві « Ювілейний » за адресою - [ADDRESS] . Таким чином, виходячи з зазначених норм Закону, державний реєстратор в процедурі розгляду заяви про реєстрацію речових прав на нерухоме майно встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі ч.1, 2 п.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed