Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

22 квітня 2019 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», у якій представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 404 751 (чотириста чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 60 копійок по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, та сплачений судовий збір в розмірі 6 071 (шість тисяч сімдесят одна) гривня 26 копійок. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що 09 жовтня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «ІІорше Лізінг Україна» (Страхувальник) був укладений Додаток № 28-0199-0157/15/0061 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року, предметом якого є страхування транспортного засобу Volkswagen Kasten» д.н.з. [NUMBER] . 29 листопада 2017 року, на а/д Р-68-Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Kasten» д.н.з. . [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAF» д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 30 листопада 2017 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 16 січня 2018 року позивачем на підставі Звіту № 0712 від 12 грудня 2017 року, Звіту № 0712-1 від 21 грудня 2017 року було складено страховий акт № ДККА-59118 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 504 751 (п`ятсот чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня60 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 785 від 16 січня 2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно поліса № АК/7519373. 15 червня 2018 року позивач зазначає, що звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 29509 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка здійснила виплату в розмірі 100 000,00 грн.. Тому залишок боргу, який, як вказує відповідач, повинен сплатити Відповідач становить: 504 751.60 гри. - 100 000,00 гри. = 404 751,60 грн. (чотириста чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 60 копійок. 15 червня 2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 1-510 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, яка була залишена без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо стягнення зазначеної суми, позивач змушений звертатися до суду. Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 11 вересня 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовну заяву не визнає в повному обсязі, з огляду на наступне. У відповідності до Звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» від 12 грудня 2017 року про визначення вартості збитків, завданих пошкодженням ТЗ, проведеного за замовленням Позивача, ринкова вартість автомобіля Volkswagen Transporter держномер [NUMBER] станом до настання ДТП складає 382/053,12 грн., вартість же відновлювального ремонту становить 570 277,76 грн. Зазначає, що позивач при визначенню розміру шкоди виходив з суми вартості відновлювального ремонту, що суперечить вимогам чинного законодавства та керівних документів щодо проведення оцінки вартості ТЗ, а саме Розрахунку суми страхового відшкодування. Не дотримуючись умов Генерального договору, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та очевидній економічній недоцільності відновлювальних робіт, позивач сплатив страхувальнику кошти у сумі 504 751, 60 грн. чим порушив п. 13.4. Генеральний договір та чинне законодавство України. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль оплачено відповідно до умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-0157 від 20.07.2009 року та з дотриманням норм чинного законодавства. 19 вересня 2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, відповідно до яких просить суд під час постановлення судового рішення вирішити питання про передачу йому у власність пошкодженого автомобіля Volkswagen Transporter держномер [NUMBER] . Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року, було залучено в якості третіх осіб, як не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна та [PERSON] , оцінювача товариства з обмеженою відповідальністю «Асистанська компанія «Українська служба допомоги». Представник ПАТ «СК» Українська страхова група» Шаталова Т. В. подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача та про те, що проти задоволення позовних вимог у розмірі 184 616 грн. 85 коп., не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчить його підписи на рекомендованих повідомленнях, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] подав письмові пояснення, відповідно до яких просить розгляд справи проводити без його участі. Зазначив, що 12.12.2017 року склав звіт № 0712 про оцінку автомобіля Volkswagen Transporter держномер [NUMBER] . Крім того, зазначив, що ремонт вказаного автомобіля є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт у сумі 570 277 грн. 76 коп. перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (382 053 грн. 12 коп.) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчить підписи на рекомендованих повідомленнях, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 29 листопада 2017 року, на а/д Р-68-Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Kasten» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAF» д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2018 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, легковий автомобіль «Volkswagen Kasten» д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Порше лізинг Україна» Відповідно до звіту № 0712 про оцінку автомобіля «Volkswagen Kasten» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки 06.12.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 570 277 грн. 76 коп.; ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 382 053 грн. 12 коп. Відповідно до звіту № 0712-1 про оцінку вартості працездатних складових частин автомобіля «Volkswagen Kasten» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки 06.12.2017 року, вартість працездатних складових частин автомобіля в результаті його пошкодження складає 97 436 грн. 27 коп. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № ДККА-59118 від 16.01.2018 року розмір страхового відшкодування потерпілому становить 504 751 грн. 60 коп. Відповідно до платіжного доручення № 785 від 16.01.2018 року, ПАТ «СК» Українська страхова група» перерахувало ТОВ «Порше Лізинг Україна» 504 751 грн. 60 коп. страхового відшкодування 28-0199-0157/15/061 від 02.10.2017 року. Відповідно до платіжного доручення № 3РО77598 від 29.10.2018 року, «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало ПАТ «СК» Українська страхова група» 100 000 грн. страхового відшкодування згідно страхового акту № 180000168668 від 24.10.2018 року. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються (страховою компанією) витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на роз`яснення п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деяк питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів пре відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» знищеним вважається автомобіль, який не можливо відремонтувати, або вартісні його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втраті товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження. Згідно п. 7.17. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду держаного майна України N142/5/209224 від 24.11.2003, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. Суд бере до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві, відповідно до яких розрахунок становить: у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди: 382 053,12 грн. - 97 439 , 27 грн. = 284 616,85 грн. з урахуванням страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності відповідача, що була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка здійснила виплату 100 000 грн.: 284 616,85 грн. - 100 000 грн. = 184 616,85 грн. Крім того, відповідач просить вирішити питання про передачу йому у власність пошкодженого автомобіля. У відповідності до Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а саме у п. 14 зазначено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Зважаючи на ту обставину, що власником пошкодженого автомобіля є не позивач, а ТОВ «Порше Лізинг Україна», яке не надало на вимогу суду жодних відомостей про експлуатацію транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.з. [NUMBER] з моменту здійснення ДТП і по теперішній час, вимоги відповідача не підлягають задоволенню. У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (184 616,85х100:404 751,60= 45,61%; 6 071,26х45,61:100=2 769,25 грн.).

Outcome: partial