Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю ''Смарт маркет груп'' про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з січня 2005р. до дня смерті [PERSON] [INFO] . Просить суд визнати за нею право власності на майно померлого [INFO] [PERSON] як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, а саме: Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; Ѕ частину автомобіля марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; Ѕ частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Маркет Груп» (юридична адреса: будинок № 1, вулиця Карбишева місто Луцьк Волинська область, 43023) - з виключенням такого майна із спадкової маси. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона в травні 2004 року почала зустрічатись з [PERSON] , а з січня 2005 року стала проживати з ним як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Спочатку вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] , а починаючи з квітня 2007 р., за адресою: [ADDRESS] , дане житло придбане ними за час спільного проживання. У них був спільний бюджет, спільними зусиллями вони брали участь у придбанні нерухомого та рухомого майна для спільного користування. Також разом брали участь у витратах на утримання житла, його ремонті; купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки; наданні взаємної допомоги тощо. Вони разом проводили дозвілля, (копії закордонних паспортів додаються) доглядали один за одним під час хвороб, в тому числі несли витрати на лікування. Також в період спільного проживання ними 20 червня 2015 року було придбано автомобіль марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі [NUMBER] . 03 липня 2017 року [PERSON] за взаємною згодою зі нею став засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Маркет Груп». Від спільного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 24.09.2014р. серії [NUMBER] , батьками дитини записані [PERSON] та позивачка. В період з лютого 2017 року [PERSON] захворів на ряд захворювань, внаслідок яких став інвалідом 2-ї групи. Під час знаходження на лікуванні та на реабілітації, в повсякденному житті догляд за [PERSON] здійснювала вона. [INFO] [PERSON] помер. Організацією та проведенням похоронів також займалася позивача. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, однак їй було відмовлено у відкритті спадщини та роз`яснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ухвалою від 26 листопада 2020 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2021 року до розгляду справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Черник Наталію Степанівну (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 52). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2021 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд. Представник позивачки та позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки подала клопотання про розгляд справі у її відсутності. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Крім того, відповідно до відзиву на позовну заяву [PERSON] позов визнає повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Крім того, відповідно до відзиву на позовну заяву [PERSON] позов визнає повністю та просить задоволити. Представник відповідача ТзОВ «Смарт маркет плюс» в судове засідання не з`явилися, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні Позивачка та представник позивачки позив підтримали з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та підтримав свою заяву про визнання позову. Частиною четвертою ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивачка є другою дружиною його покійного брата. [PERSON] є спільним сином позивачки та його брата, стосунки між ним хороші, часто бували одні в одних в гостях. Про те, що їхні стосунки не оформленні офіційно не знав . Сумнівів, що вони одна сім`я у свідка не було. Вони разом проживали приблизно з 2004 року. Під час того, як [PERSON] захворів, [PERSON] працювала та підтримувала його та завжди була поруч з ним у лікарні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] та [PERSON] , вони багато час проводили разом, була на хрещенні дитини. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2004 року до смерті [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] за сіпільно відкладені кошти вклали в проект мережі магазинів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу. Судом встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 07 вересня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ./а.с. 40/ Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 24 вересня 2004 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками [PERSON] та [PERSON] /а.с. 26/. Відповідно до копії паспорта [PERSON] , останній з 28.12.2004 року розлучений. З цього часу, відомості про реєстрацію іншого шлюбу відсутні /а.с.58/. 04 березня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест» та [PERSON] укладено договір № 57-С по пайову участь у будівництві. /а.с. 14-15/ Згідно п.п. 1.1., 1.2, 1.4 договору [PERSON] зобов`язується взяти участь у фінансуванні будівництва житлового будинку у розмірі паю, який у рівній вартості побудованої квартири, характеристика, якої наведена у п.1.4. даного договору, а Забудовник зобов`язується провести будівництво та здати житловий будинок в експлуатацію у відповідності до будівельних норм, стандартів, правил та передати пайовику у власність квартиру в порядку, який визначений даним Договором. Адреса ведення будівництва: [ADDRESS] . Характеристики Об`єкта інвестування: квартира розташована на 8-му поверсі 2-го під`їзду, складається з трьох кімнат, загальна площа 98,01 кв. м. 27 травня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Інвестиційна компанія « Комфорт-Інвест» та [PERSON] укладено договір № 69-С по пайову участь у будівництві. /а.с. 10-11/. Згідно п.п. 1.1., 1.2, 1.4 договору [PERSON] зобов`язується взяти участь у фінансуванні будівництва житлового будинку у розмірі паю, який у рівній вартості побудованої квартири, характеристика, якої наведена у п.1.4. даного договору, а Забудовник зобов`язується провести будівництво та здати житловий будинок в експлуатацію у відповідності до будівельних норм, стандартів, правил та передати пайовику у власність квартиру в порядку, який визначений даним Договором. Адреса ведення будівництва: [ADDRESS] . Характеристики Об`єкта інвестування: нежитлове приміщення загальною площею 41,45 м.кв. Згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру Серія [NUMBER] , виданим 24 квітня 2007 року Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, [PERSON] дійсно володіє квартирою [ADDRESS] , площа підвалу ХХVI/2.5 кв. м./а.с. 72/ Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАІ 4001, транспортний засіб ТОЙОТА Камрі,2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] . /а.с 20/ Відповідно до п. 1.3 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт маркет груп» учасниками товариства є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Приватне підприємство «Вест Девелопмент Груп». /а.с. 44-55/ Згідно п. 5.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Маркет Груп» (нова редакція) [PERSON] має 15,38 % частку у статутному капіталі товариства, що становить 1599600 грн., що становить еквівалент 61193 доларів США по курсу НБУ станом на 31 травня 2018 року. Відповідно до заяви [PERSON] 28.10.2020 остання звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест» з наміром вступити до складу товариства. Згідно з протоколом загальних зборів від 30.11.2020, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт-Інвест» прийнято рішення про вступ [PERSON] до складу учасників Товариства. Відповідно до листа Приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Черник Н.С. № 355/02-14 від 28 травня 2020 року, повідомлено [PERSON] про те, що нею до матеріалів спадкової справи № 28/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не додано жодних документів що підтверджують факт реєстрації шлюбу з померлим. Додатково [PERSON] роз`яснено, що відповідно до п. 4.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили./а.с. 68/ Згідно з актом № 29 від 23 вересня 2020 року складеним комісією в складі голови правління ОСББ «Стрийська Вежа» Логвиненко Л.М.; виконавчого директора Ільків С.В. та завгоспа [PERSON] та підписаного жителями будинку, що за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , однією сім`єю проживали [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] , 2007року народження та [PERSON] , 1967 року народження по день смерті [INFO] ./ а.с. 65/ Відповідно до довідки № 106 від 29 вересня 2020 року виданої ОСББ «Стрийська Вежа», [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] /а.с.67/. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України необхідно виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Варто зазначити, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. За змістом ст. 60 СК України належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається, крім іншого, і спільністю участі чоловіка, жінки коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування ст. 74 СК Україниу системному зв`язку зі ст. 60 СК України при вирішення спору щодо визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити джерело його набуття. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. У постановах від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13 та від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, Верховний Суд України висловив свою правову позицію щодо поділу майна подружжя, яка зводиться до наступного. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Згідно із ч. 4ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. В ході судового розгляду встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що з січня 2005 року по 05 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в будь - якому іншому шлюбі з 2005 року не перебували. Від фактично шлюбних відносин [INFO] у них народилася син [PERSON] . Відповідно, майно придбане в період спільного проживання визнається спільною сумісною власністю згідно з вимогами ст. 74 СК України. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved