Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 24 жовтня 1996 року між нею позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Есенської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, був зареєстрований шлюб, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років спільного проживання сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не складалося через різні погляди на життя. У зв`язку з цим у них в сім`ї часто виникали конфлікти та сварки, свідком яких нерідко ставали їхні діти, що погано впливало на них та приводило до погіршення відносин і розладу в сім`ї. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам та інтересам їхніх дітей. Зазначає, що на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, з відповідачем вони не спілкуються та не проживають разом останні 8 років, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв`язку з наведеними матеріалами, позивачка вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки в адміністративному порядку неможливо розірвати шлюб через те, що від шлюбу в них є неповнолітні діти. На підставі викладеного, просить суд, розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був укладений 24 жовтня 1996 року та зареєстрований Виконавчим комітетом Есенської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 07. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить суд, розгляд справи проводити без її участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 21.02.2022 року на 16 год. 10 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що 24 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] , виконавчим комітетом Есенської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що зроблений актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як стверджує позивач, протягом останніх років сімейне життя між подружжям постійно погіршувалося. Подальше спільне життя стало неможливим, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного\~Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного\~Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved