Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 20.07.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 2675492 про надання коштів споживчого кредиту. Згідно кредитного Договору, позивачем надано відповідачу кошти в сумі 5050,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Грошові кошти було перераховано на банківську картку відповідача № [NUMBER] , відкриту в АТ «ПриватБанк», яку вказано відповідачем особисто в заяві на отримання Кредиту. Зідно Кредитного договору, сторони погодили істотні умови Договору, а саме строк договору\~30 днів, знижену процентну ставку Кредиту\~1,62 % від суми позики за кожен день користування позикою у межах строку надання позики та стандартну процентну ставку\~1,90% від суми позики за кожний день користування позикою. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» складає 16564,00 грн., з яких: 5050,00 грн.\~заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 11514,00 грн.\~сума заборгованості по несплаченим процентам користування кредитом. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16564,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.31). Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавалися. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якій проти позовних вимог заперечила. У відзиві зазначила, що за домовленістю з позивачем вона одержала грошові кошти в розмірі 5050,00 грн. на свою банківську картку. Строк повернення кредитних коштів становив 30 днів. Кошти з відсотками вона мала повернути 19 серпня 2020 року. Вона не заперечує факт одержання коштів у розмірі 5050,00 грн., але позивач не довів, що нею були погоджені саме умови надання кредиту, викладені в договорі №2675492, та що нею був підписаний цей договір. Пролонгацію договору вона також не ініціювала, тому позивач не має правових підстав заявляти про стягнення з неї відсотків. Тому відповідач просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 49-51). Позивач ТОВ «Авентус Україна» надав відповідь на відзив, у якому не погодився з доводами відповідача, наведеними нею у відзиві. Відповідач є клієнтом товариства. З 11 квітня 2020 року відповідачем укладено ще 4 кредитних договори, які вона виконала. Зазначив, що сторонами було укладено кредитний договір №2675492 від 20 липня 2020 року. При цьому відповідач при укладенні договору свідомо вчинила сукупність дій, спрямованих на його укладення. Таким чином було укладено електронний договір. За договором відповідач одержала кредит у розмірі 5050,00 грн. Відповідачем було допущено порушення умов договору, вчасно не повернуто кредит та не сплачено відсотки (а.с.61-65). Відповідач надала заперечення на відповідь на відзив, у яких посилалась на порушення відповідачем порядку подання доказів. Також посилаючись на безпідставність та несправедливість позовних вимог, в їх задоволенні просила відмовити (а.с.76-77). Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Зазначив також, що позов він підтримує в повному обсязі. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, звернувшись у заявах по суті справи з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 липня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 2675492 про надання споживчого кредиту (а.с.6-8). Суд відхиляє доводи відповідача про те, що такий договір нею не підписувався, оскільки рішенням Київського районного суду м.Полтави від 30 липня 2021 року встановлено, що 20.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем [PERSON] укладено договір № 2675492 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачем надано позивачу суму кредиту в розмірі 5050 грн на умовах, встановлених договором, зі сплатою процентів. Кредитний договір № 2675492 від 20.07.2020 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення (а.с.55-56). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином факт укладення сторонами вказаного вище договору з повним дотриманням вимог щодо його укладення є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Грошові кошти позивачем було перераховано на банківський рахунок відповідача ( [NUMBER] ), відкритий в АТ «ПриватБанк», яку вказано відповідачем особисто в заяві на отримання Кредиту (а/с 9). Переказ коштів в рамках Кредитного договору, підтверджується копією інформаційної довідки платіжного провайдера ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №5161-ВП від 13.09.2021 року, яка містить усі необхідні реквізити (а.с.22). Згідно Кредитного договору, сторони погодили істотні умови Договору, а саме суму кредиту 5050,00 грн., строк договору\~30 днів, знижену процентну ставку кредиту\~1,62 % від суми позики за кожен день користування позикою (591,09% річних) у межах строку надання позики та стандартну процентну ставку\~1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (695,40% річних). Відповідно до п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Пунктами 3.3. та 1.5. Договору встановлено умови застосування зниженої процентної ставки - дотримання клієнтом терміну певного повернення позики, зазначеного у Графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше трьох календарних днів. У разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2, але за стандартною процентною ставкою. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2675492 від 20.07.2020 року становить: 5050,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 11514,00 грн.- сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору в частині повернення кредитних коштів. Доказів на спростування цієї обставини відповідач суду не надала. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до\~статті 3 цього Закону\~електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами Договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Уклавши цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей\~641,\~644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку Одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним). Без здійснення всіх цих дій між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» Договір не був би укладений. Матеріалами справи підтверджується, що 20 липня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 2675492 в електронній формі, шляхом підписання позичальником електронним підписом, й умови цього Договору є обов`язковими для виконання сторонами. Так,\~статтею 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 549, частиною 2 статті 551 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Пунктом 1.4. договору передбачено, що позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Пунктом 1.5. договору визначено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: 1.5.1. знижена процентна становить 1,62 % від суми позики за кожен день користування позикою (591,09 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.4 цього договору; 1.5.2. стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (695,40% річних). Графіком платежів, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №2675492 від 20.07.2020 року передбачено, що сума позики становить 5050,00 грн., нарахованих процентів 2446,73 грн., а разом до сплати\~7496,73 грн. Дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 19.08.2020 року. Графік платежів підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису 20.07.2020 року о 21 год. 15 хв. (а.с.9 - зворот). Зазначений у вказаному графіку розмір відсотків обрахований із застосуванням зниженої процентної ставки. 19 серпня 2020 року [PERSON] не було погашено основну заборгованість за договором та не було сплачено передбачені договором проценти за період з 20 липня 2020 року по 19 серпня 2020 року. Статтями\~526,\~530,\~610, частини першої статті\~612 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої\~ст. 1048 ЦК України\~щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені\~статтею 625 ЦК України, однак таких позовних вимог заявлено не було. Оскільки, строк надання позики сплив 19 серпня 2020 року, подальше нарахування процентів за користування позикою з 20 серпня 2020 року є неправомірним. Станом на дату закінчення строку користування позикою у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 5050,00 грн. за основною сумою позики. Тому згідно з договором №2675496 проценти вона має сплатити за стандартною процентною ставкою, тобто у розмірі 2878,50 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача 7928,50 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7928,50 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено на 48%, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1089,60 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 9018,10 грн.

Outcome: partial