Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

14 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позивач в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час проживання з нею дитини до трьох років, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] , щомісячно на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на утримання позивача [PERSON] , до досягнення трьох річного віку сином [PERSON] , [INFO] , тобто до 16 вересня 2024 року та стягнути з відповідача на користь позивача витрати з розглядом справи на професійну правничу допомогу, в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 16 січня 2016 року між позивачем [PERSON] , та відповідачем [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №04. Під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала розбіжність у поглядах на сімейне життя та його планування. У зв`язку з тим, що позивач здійснює догляд за малолітнім сином, позивач не має змоги працювати. У зв`язку із цим позивач поставлена в скрутне матеріальне становище і не може забезпечувати себе та свою дитину, а тому, звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.(а.с. 20) 28 січня 2021 року від відповідача по справі [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в якому відповідач зазначив, що вимогами ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Зазначив, що він офіційно працевлаштований на посаді електрогазозварника в ТзОВ «БК Еталонпромбуд» в м. Кривий Ріг, отримує мінімальну заробітну плату, орендує житло та добровільно сплачує аліменти на утримання сина. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 16 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 04. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2016 року. (а.с. 6) [INFO] народився [PERSON] , про що Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 21 вересня 2021 року складено відповідний актовий запис №932. Батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.09.2021 року (а.с. 5) Згідно Довідок про реєстрацію місця проживання № 7906/1079 від 24.09.2021 року за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7) За змістом частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Позивач зазначає, що проживає з дитиною окремо від відповідача і постійно потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України закріплено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інших аліментних зобов`язань суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. Відповідно до долученої до матеріалів справи Довідки про доходи виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Еталонпромбуд», [PERSON] працює у ТОВ «Будівельна компанія Еталонпромбуд» та замає посаду електрогазозварника та загальна сума його доходів за період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року становить 37754,45 грн. (а.с. 27) Крім того, відповідно до Договору оренди житлового приміщення підписаного між [PERSON] та [PERSON] від 11 грудня 2021 року, [PERSON] орендую квартиру за адресою: [ADDRESS] та сплачує за оренду квартири 2\~500,00 грн. щомісячно. (а.с. 28) За положеннями з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до долученої до матеріалів справи Довідки про доходи відповідача, останній в середньому отримує заробітну плату у розмірі 6110,89 грн., частину з яких, а саме 2500,00 грн. він витрачає на оплату орендованого житла.. В той же час він витрачає кошти на підтримання своєї життєдіяльності, є молодою людиною працездатного віку, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що він фінансово неспроможний у зв`язку з чим не може надавати допомогу позивачу з якою має дитину, не надав. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Наведеними доказами підтверджується, що позивачка має право на утримання від відповідача, а останній може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки зворотного відповідачем не доведено. Суд враховує відсутність доказів фінансової неспроможності відповідача надавати допомогу дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення їх сином трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пункті 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Разом з тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічна правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 11.11.2020 у справі 673/1123/15-ц, постанові від 02.09.2020 у справі 329/766/18 та постанові від 16.06.2021 у справі № 640/4126/21. З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги. (а.с. 10-11) 09 грудня 2021 року між клієнтом [PERSON] та виконавцем (адвокатом) Горіним О.О. було підписано Акт виконаних робіт, відповідно до якого: консультація тривалість 1 година вартість 1000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини під час проживання з нею дитини до 3-х років, 1 позовна заява вартість 5000,00 грн., участь в судових засіданнях 1 година вартість 1000,00 грн. (а.с. 13) Відповідно до товарного чеку б/н від 09.12.2021 року надання професійної правничої допомоги [PERSON] у справі про стягнення аліментів на утримання дружини під час проживання з нею дитини до 3-х років всього на суму 7000,00 грн. (а.с. 14) Однак, суд зазначає, що відповідно до ухвали суду від 23 грудня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін, по вказаній справі жодного судового засідання не відбувалося, а тому витрати за участь у судовому засіданні тривалістю 1 година вартістю 1000 грн., задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину понесених підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial