Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

24.12. 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 62. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, вони спільно не проживають з січня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 27.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір`ю. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст. 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Неповнолітні діти після розрівання шлюбу будуть проживати разом з матір`ю. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити ій прізвище « [PERSON] ». Позивач просить не стягувати з відповідача понесені нею витрати на сплату судового збору, тому суд не вирішує питання щодо його розподілу.

Outcome: approved