Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] 15 листопада 2021 року вернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей- синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01 жовтня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2020 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, які на даний час проживають разом із матір`ю. Відповідач проживає окремо від сім`ї, коштів на утримання синів не надає та ухиляється таким чином від виконання своїх батьківських обов`язків. Зважаючи на те, що відповідач є працездатним та не має на утриманні інших непрацездатних осіб, просить її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 22 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 08 грудня 2021 року відповідач [PERSON] подав заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також подав відзив на позовну заяву. В якому вказав, що із розміром аліментів, які просить стягнути позивач частково не згідний, оскільки вважає, що він не є батьком сина - [PERSON] , [INFO] , який народився до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу із [PERSON] і позивач весь час стверджувала, що батьком хлопчика є інший чоловік. Він приймав та приймає участь в утриманні дітей та безперешкодно з ними спілкується. Проте із сином [PERSON] позивач постійно обмежує його спілкування, вказуючи на те, що він не є батьком цієї дитини. На підставі вищенаведеного вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання лише двох старших дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Із врахуванням наведеного заявлені позовні вимоги визнає частково. 08 грудня 2021 року відповідач [PERSON] також подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про виключення відомостей про нього як батька дитини із актового запису №89 від 09.06.2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). 09 грудня 2021 року судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10 січня 2022 року відповідач [PERSON] подав заяву про відкликання зустрічного позову. 19 січня 2022 року позивач [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2022 року, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] повернуто позивачу [PERSON] . У підготовчому судовому засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Гуменюк Б.С. заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року який розірвано згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2020 року. Від даного шлюбу у сторін є спільні діти - син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08 лютого 2014 року виконавчим комітетом Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області), син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області), син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09 червня 2021 року Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Як вбачається із довідки про склад сім`ї №620, що видана Виконавчим комітетом Поляницької сільської ради 22вересня 2021 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та разом із нею проживають її малолітні сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 23 вересня 2021 року, складеного депутатом Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Васільковою Х.Ю., перевіркою встановлено, що до складу сім"ї [PERSON] входять її сини: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Житлові умови задовільні. Перевіркою встановлено, що [PERSON] дійсно фінансово не забезпечує сім"ю, аліменти не сплачує. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою сатті 157 цього Кодексу. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, викладених п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частинами першою, третьою ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2022 році становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривень. Як встановлено судом, малолітні сини сторін у справі проживають разом із матір`ю позивачем [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. У судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем відповідач не може виконувати своїх аліментних обов`язків щодо утримання малолітніх дітей. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення із [PERSON] суд враховує те, що відповідач є працездатним, відсутність інформації про незадовільний стан його здоров`я чи перебування у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб та приходить до переконання, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дітей, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, в силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору При зверненні до суду позивачем було також надано попередній(орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які [PERSON] очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відповідно до якого розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складає 2000,00 грн. на підтвердження чого долучено договір про надання правової допомоги №20/09-21/1 від 20.09.2021 року. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що до закінчення судових дебатів у справі представник позивача адвокат Гуменюк Б.С. повідомив, що відповідні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані стороною позивача протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, суд вважає, що слід призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі на 16 год. 00 хв. 16 лютого 2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved