Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є дочкою дочки позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . До смерті матері дитина знаходилася на її повному утриманні, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину, не забезпечує її розвиток, не спілкується з нею та має заборгованість по виплаті аліментів. Після смерті [PERSON] дитина [PERSON] залишилася проживати з бабусею позивачкою у справі. На підставі викладеного позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Судом на адресу відділу аналітичного забезпечення Департаменту надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради направлено запит щодо місця реєстрації відповідача. До суду надійшла відповідь з відділу аналітичного забезпечення Департаменту надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 01.10.2021, згідно з якою [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.10.2021 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22.11.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Маріупольської міської ради надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи складність справи, виготовлення судового рішення відкладено, таким чином датою ухвалення рішення 11.02.2022. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, та витребувані судом у порядку ч. 5 ст. 19 СК України, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 21). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) розірвано 03.07.2008 (а.с.22). 12.09.2014 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище [PERSON] (а.с.23). [PERSON] померла [INFO] (а.с.35). Згідно з рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.04.2019 змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2010 року у справі №2-12046/10. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24.06.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 70448,82 грн. (а.с.34). Розмір заборгованості [PERSON] за аліментами станом на березень 2021 складає 70448,82 грн. (а.с.33). Після смерті матері [PERSON] проживає разом з бабусею позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-43). [PERSON] навчається у ЗОШ №53, мати брала належну участь у вихованні дитини, батько участі у вихованні дитини не бере (а.с.51). Позивачкою створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно з висновком Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 30.12.2021 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 21.12.2021 року, орган опіки і піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] . За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Проводячи оцінку досліджених доказів, суд вважає, що вони відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін. Враховуючи наведене, досліджуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а саме, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] . Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, має заборгованість по сплаті аліментів, не відвідує та не спілкується з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей, яким встановлений факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, необхідно дійти висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам дитини, та з урахуванням відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути сплачений позивачкою судовий збір.

Outcome: approved