Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позовній заяві вказала, що [PERSON] 02 жовтня 2018 року позичив у неї 7\~972 долари США, які зобов`язався повернути до 01 березня 2019 року, про що написав відповідну розписку. 05 вересня 2019 року відповідач знову позичив у позивачки 3\~320 доларів США, які зобов`язався віддати до 05 жовтня 2019 року, про що також написав розписку. До вказаного строку відповідач, позичені за двома розписками кошти, не повернув, що змусило позивача звернутися в суд за захистом своїх прав. Просила стягнути з відповідача в її користь борг в загальній сумі 11\~292 долари США, пеню за прострочене виконання грошового зобов`язання у розмірі 714\~518,49 гривень та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5872,79 гривень. В подальшому позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені до 273\~861,48 гривень. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Зазначив, що між сторонами справи існували трудові та партнерські відносини, які не пов`язані з зобов`язальним правом. Зокрема, він тривалий час виконував обов`язки завідуючого складом [PERSON] та здійснював замовлення товару для її магазинів, проводячи розрахунки з постачальниками. В подальшому, [PERSON] орендував у [PERSON] нежитлове приміщення, де здійснював оптово роздрібну торгівлю продуктами харчування. Через протікання складського даху продукти харчування почали псуватися та втрачати товарний вигляд. Крім того, одним з працівників складу була допущена недостача. [PERSON] вимагала у [PERSON] погасити борг за зіпсовані товари, недостачу та змусила його написати боргові розписки. Договорів позики він не укладав та доказів факту передачі грошових коштів позивачка не надала. Однак, по розписці від 02.10.2018 він повернув [PERSON] 640 доларів США. Представником позивача адвокатом Кривою І. І. було подано відповідь на відзив, згідно з яким вважає, що текст розписок, а саме «отримав у борг» прямо вказує про отримання відповідачем коштів та зобов`язання їх повернення. Також, відповідач не надав доказів того, що в суму боргу по розписках включена сума за зіпсований товар та недостачу. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначив, що обов`язок доказування покладається на позивачку, а тому словосполучення «отримав у борг» не може бути доказом передачі грошових коштів із рук в руки. Розписки не відповідають всім вимогам для договору позики, а отже договорами позики їх не слід рахувати. Представник позивача - адвокат Крива І. І. в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримує, просить задоволити у повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач отримав у борг кошти в доларах, про що написав розписки. У договорах оренди, які укладалися між сторонами, орендна плата була визначена у гривнях. Крім того, [PERSON] борг по орендній платі станом на 23 вересня 2019 року в сумі 6375 гривень повернув внукові позивачки, який був неповнолітнім. При цьому зобов`язав дитину написати розписку. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути борги, направила письмову претензію відповідачу в 2019 році, на яку він не відреагував. Вважає, що цим самим він підтвердив факт отримання ним позики. [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність самостійно. Орендні зобов`язання ніяк не пов`язані з борговими розписками. З січня 2017 року по 2019 роки відповідач постійно вносив орендну плату позивачу. Позивачка не хотіла розривати договір оренди, однак, [PERSON] , взявши другий раз долари в борг 05 вересня 2019 року у [PERSON] , 19 вересня 2019 року розірвав договір оренди. Після того він почав уникати зустрічей з позивачкою. Зазначила, що факт отримання доларів у борг підтверджується словами «отримав у борг», які вказані у розписках. Представник відповідача адвокат Турчин Кукаріна І. В. змінений позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Однак, у випадку задоволення позову судом, просить суд застосувати до вимоги про стягнення пені спеціальний строк позовної давності терміном один рік. Крім того суду зазначила, що договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Вважає, що позивачем не надано письмових доказів на підтвердження факту передання грошових коштів. Із змісту розписки не вбачається слів - «отримав у борг», тобто зміст розписки не містить доказів отримання доларів у борг. Відповідач заперечує існування договорів позики також і з тих підстав, що його реєстрація як фізичної особи - підприємця відбулася з ініціативи [PERSON] , вони вели спільну господарську діяльність. Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно розписки від 02.10.2018 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 7\~972 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 березня 2019 року, під 1% пені від суми позики за кожен день прострочки. До 01 березня 2019 року відповідач борг не повернув, натомість 05 вересня 2019 року у присутності [PERSON] та [PERSON] , позичає у [PERSON] 3 320 доларів США, які зобов`язується повернути до 05 жовтня 2019 року, під 1% пені від суми позики за кожен день прострочки, про що також написав боргову розписку. В ході проведення судового розгляду справи, в якості свідка була допитана позивач [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] працював у неї як працівник до 2010 року. Потім взяв у неї приміщення в оренду. Оплату за оренду, отриману від [PERSON] вона вносила у звітність. Всі розрахунки з відповідачем вона проводила сама, нікому з рідних цього не доручала. Орендна плата становила 13 тисяч гривень. У 2018 році [PERSON] жалівся, що його працівник допустив недостачу, торгівля впала та просив позичити йому кошти в борг. Вона дала йому в борг 7\~972 долари США. Крім того, відповідач погоджувався взяти в оренду все приміщення з 01 січня 2019 року. В березні 2019 року [PERSON] сказав, що не може повернути гроші. Говорив, що хтось йому має перепозичити гроші, тоді він поверне борг. Вона погодилась почекати, але з умовою сплати ним 2% пені. В липні 2019 року [PERSON] повернув їй 640 доларів США в рахунок погашення відсотків за чотири місяці. Пізніше відповідач просив позичити йому гроші, оскільки, він має намір зайнятися оптовою торгівлею медом. В лютому 2019 року їй зробили операцію по заміні колінного суглобу. На прохання [PERSON] вона ще раз позичила йому долари 05 жовтня 2019 року в сумі 3\~320 доларів США. Після цього, десь через тиждень він сказав, що розриває договір оренди 23 вересня 2019 року і їде за кордон. Заборгованість по орендній платі у відповідача була в сумі 6\~375 гривень. У написаних відповідачем розписках не вказується, що це є заборгованість по орендній платі або борги за зіпсутий товар, не має накладних по товарах. Відповідач з 2010 року сам займався підприємницькою діяльністю, сам користувався орендованим приміщенням, яке закривав під ключ. Також ним укладався договір з охоронною фірмою. У них не могло бути спільної підприємницької діяльності, тому що вони є підприємцями одноосібниками. Вважає, що [PERSON] навмисно писав розписки нерозбірливо. Вона особисто передавала в руки [PERSON] долари, які він в неї позичив. Перший раз позичила відповідачу гроші без свідків, тому що довіряла йому. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був присутнім під час передачі коштів 02 жовтня 2018 року. Він був у кабінеті, коли [PERSON] прийшов позичати гроші. [PERSON] погодилась позичити кошти [PERSON] навіть без розписки. Однак, коли подзвонила до дочки, та порадила їй взяти розписку у відповідача, зразок якої скинула йому на телефон. Він з позивачем диктували розписку [PERSON] , який добровільно її писав. Також він був присутнім, коли відповідач приходив до [PERSON] просити про відстрочку сплати боргу. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що були присутніми під час передачі коштів позивачкою відповідачу 05 вересня 2019 року в сумі 3\~320 доларів США. Тиску на [PERSON] ніхто не чинив. [PERSON] декілька разів переписував розписку. На погане самопочуття відповідач не скаржився. Їм нічого не відомо про спільну підприємницьку діяльність між сторонами. Згідно договорів оренди від 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 [PERSON] орендував у [PERSON] частину нежитлового приміщення по [ADDRESS] . За першим договором оренди - 50 кв. м, за другим 100 кв. м, за третім - 200 кв. м.. Відповідно до акту приймання передачі частини приміщення від 23.09.2019, ФОП [PERSON] (орендар) передав ФОП [PERSON] (орендодавець), відповідно до умов договору оренди від 01.01.2019 частину нежитлової будівлі, що знаходиться по [ADDRESS] , яка належить орендодавцю на підставі договору купівлі продажу 9/100 часток комплексу від 29.08.2011 року. ФОП [PERSON] бере на себе обов`язок до 15.10.2019, відновити пошкоджені під час його господарської діяльності в`їзні ворота до орендованого приміщення. Крім того, в акті вказано, що [PERSON] отримав кошти в сумі 6375 гривень в рахунок плати за оренду приміщення за вересень 2019 року. З щорічної декларації [PERSON] за 2019 рік вбачається, що згідно розділу 12. «Грошові активи» - 11 292 доларів США готівкових коштів знаходяться у фізичної особи [PERSON] . Відповідно до\~частини першої\~статті\~ 509\~ЦК України,\~зобов`язаннямє правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України \~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України \~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~ статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю\~суттю розписка\~про отримання\~у борг\~грошових коштівє документом,\~який видається\~боржником кредитору\~за договором\~позики,\~підтверджуючи як\~його укладення,\~так і\~умови договору,\~а також\~засвідчуючи отримання\~боржником від\~кредитора певної\~грошової суми\~або речей.(висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14). Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідно до положень ч.1 ст.1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В постанові № 369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договоруповине виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Оцінивши зміст розписок від 02.10.2018 та 05.09.2019, суд встановив, що вони містять відомості про передання [PERSON] і отримання [PERSON] грошових коштів у позику. Вказані розписки знаходяться у позивача кредитора [PERSON] .. Відповідно до\~статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Отже,\~наявність оригіналу\~боргової розписки\~у позивача,\~кредитора,\~свідчить про\~те,\~що боргове\~зобов`язання не\~виконане.Зазначений правовий\~висновок відповідає\~правовій позиції\~Верховного Суду\~України,\~викладеній у\~постановах:\~від 18\~вересня 2013\~рокуу справі № 6-63цс13; від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14. Таким чином між сторонами наявні правовідносини, які випливають із договору позики,\~оскільки наявні у позивача розписки підтверджують як факт укладення договорів позики, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми, яка в обумовлений договором строк [PERSON] не повернута. Доказів, які б підтверджували безгрошовість договорів позики, відповідачем не надано. Згідно\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до п.2 роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 29.12.1976 р. №11, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішував справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. З огляду на викладене є підставними та такими, що ґрунтуються на вимогах\~ ст. ст. 625, 1048 1050 ЦК України\~позовні вимоги про\~\~стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних в сумі 5\~872,79 гривень. \~ \~ \~ \~Однак, стосовно стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 273\~861,48 гривень, суд прийшов до наступних висновків. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частин 3, 4\~статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Оскільки, з моменту настання виконання зобов`язання минув більше як рік, то вимога позивача про стягнення пені з відповідача в сумі 273\~861,48 гривень не підлягає задоволенню. Згідно частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. \~ \~ \~ \~Таким чином, змінений позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме: в частині стягнення суми боргу в розмірі 11\~292 долари США та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5\~872, 79 гривень. В решті позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~сплачена сума\~судового збору\~повертається за\~клопотанням особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі,\~зокрема,\~ зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевказані норми закону, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню частково, сплачений позивачем судовий збір за квитанцією АБ «Укргазбанк» № 47296269 від 20.01.2020, а інша частина поверненню з державного бюджету в порядку,\~встановленому центральним\~органом виконавчої\~влади із\~забезпечення реалізації\~державної фінансової\~політики. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial