Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 27 липня 2018 року між [PERSON] та АТ "Перший український міжнародний банк" було укладено кредитний договір №1001086940901 та надано відповідачу кредитні кошти в сумі 63220,00 гривень. Відповідач не виконує умови договору належним чином внаслідок чого станом на 22 червня 2021 року заборгованість становить 151333,00 гривень. В зв"язку з викладеним просить стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість в розмірі 151333,00 гривень та оплачені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2021 року справу № 306/1749/21 (провадження № 2/306/759/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.27). 13 жовтня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 30). 11 листопада 2021 року відповідачем по справі подано до канцелярії суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору №1001086940901 від 27.07.2018 року укладеного між АТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а.с.40-43). Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року зустрічний позов [PERSON] до АТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання договору недійсним об"єднано з первісним позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в одне провадження (а.с.47). Представником позивача подано відзив на зустрічну позовну заяву за вхідним № 9278 від 13 грудня 2021 року в якому зазначає, що з викладеними в заяві доводами не погоджуються, вважають їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Позивач при укладенні кредитного договору погодилася з умовами, отримала кредитні кошти та жодних заперечень не висловила. Позивачем за зустрічним позовом не наведено жодних доказів щодо визнання недійсності договору. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні вимог викладених у зустрічній позовній заяві в повному обсязі (а.с.63-71). 08 лютого 2022 року на електронну адресу суду за вх.№ 170 представником акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в порядку статті 49 ЦПК України подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 28300,02 гривень (а.с.127-132). В судове засідання представник позивача не з"явився, в позові зазначив про розгляд справи без участі представника банку (а.с.2). Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов просить задовольнити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити , виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобов"язального права. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України- письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що 27 липня 2018 року [PERSON] уклала та підписала Заяву № 1001086940901 про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб з публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] надано кредит в сумі 63220,00 гривень для споживчих цілей, розмір процентної ставки 12% річних та кінцевий термін повернення з 27.07.2018 про 27.07.2020 року (а.с.6,7). Меморіальним ордером № TR/29931416.45564.8810 від 27.07.2018 року стверджується, що [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 63220,00 гривень (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості по договору № 1001086940901 від 27.07.2018 року станом на 22 червня 2021 року заборгованість становить 151333,00 гривень та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 62852,19 гривень, прострочена заборгованість за відсотками 13145,11 гривень, прострочена заборгованість за комісією 47035,68 гривень, неустойка за порушення зобов"язань по кредиту 28300,02 гривень (а.с.17-22). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти, у встановленому договором розмірі, однак відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється. Згідно ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до статті 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 28300,02 гривень, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 151333,00 гривень - 28300,02 = 123032,98 грн. Щодо зустрічної позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору №1001086940901 від 27.07.2018 року укладеного між АТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним. [PERSON] зазначає в своїх вимогах, що умови кредитного договору не відповідають вимогам ЗУ "Про захист прав споживачів" та не можуть бути застосовані при визначенні заборгованості, оскільки впливає на фактичний розмір заборгованості за кредитним договором. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1, 3, 5, 6 ст.203 ЦК України. Частинами 1, 3, 5, 6 ст.203 ЦК України регламентовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. [PERSON] підписуючи договір №1001086940901 від 27.07.2018 рокупогодилася на умови, які зазначені в договорі, зокрема надання і повернення кредитних коштів. Враховуючи наведене, в задоволенні зустрічної позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору №1001086940901 від 27.07.2018 року укладеного між АТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а тому підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved