Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що сторони зареєстрували шлюб 11.09.2008 року. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано, сина залишено проживати з матір`ю. Позивачкою подано до Івано-Франківського міського суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів). На даний час відповідач не надає жодних коштів на утримання сина та не бере участь у його вихованні. У їхнього сина діагностовано цукровий діабет 1 типу, тяжка форма. У зв`язку з цим, син проходив стаціонарне лікування в період з 27.10.21 по 15.11.21 року в КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР». У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини. Понесені нею витрати складають: 2 810, 93 грн, це витрати на лікування на придбання ліків за період з 27.10.21 по 15.11.21 року. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 1405, 46 грн. Представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити(а.с. 29 ). Відповідач подав заяву відповідно до якої заперечує, щодо задоволення позову(а.с.24). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення додаткових витрат в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 20.11.2019 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано. Малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір"ю(а.с.4,5,6). Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 25.06.2014 року відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно виписного епікризу №9566/21, встановлено що у період з 27.10.21 р. по 15.11.21 р. [PERSON] [INFO] встановлено діагноз основний: цукровий діабет 1 тип, важка форма. Глікемічний контроль з високим ризиком життя. Ускладнення основного: ліподистрофії гіпертрофічні. Супутній: Ангіопатія сітківки обох очей. Мінімальна мітральна недостатність. Гострий ларингіт. Двобічна бронхопневмонія, гострий перебіг. Кропив"янка, гострий перебіг(а.с.13,14). Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно поданих позивачкою оригіналів фіксальних чеків понесених нею додаткових витрат на обстежання сина та придбання ліків для дитини, встановлено їхній розмір - 2 810,93 грн.(а.с. 31-34 ). В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доказів матеріального стану відповідача, останнім суду не надано, однак він є працездатною особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплатити частину понесених додаткових витрат на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1 405,46 грн. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 992,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 133, 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved