Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, вимоги якого обґрунтовані тим, що з 02.06.1990 по 03.01.2020 сторони перебували у шлюбі. За час спільного проживання позивач та відповідач отримали разом землю під забудову житлового будинку, який у період з червня 1990 року по вересень 1991 року збудували його, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На вказаний житловий будинок вони отримали свідоцтво про на право особистої власності на жилий будинок та земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887, на якій він розташований, була зареєстрована за [PERSON] у 2017 році. Також, на відповідача за первісним позовом у 2017 році була зареєстрована земельна ділянка площею 0,265 га з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Крім того, за період шлюбу сторони придбали автомобіль марки ВАЗ 21081, н.з. [NUMBER] , 1990 року випуску та причіп зеленого кольору, н.з. [NUMBER] . Як зазначено у позовній заяві [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з пропозицією добровільно укласти договір та здійснити поділ зазначеного вище майна за взаємною згодою в рівних частинах, а сам по 1/2, однак відповідач за первісним позовом такий розподіл у добровільному порядку такий розподіл здійснювати відмовляється . Також, у спільному будинку сторін зареєстровані їх малолітній онуки, однак розпорядженням голови Решетилівської райдержадміністрації позивачці та відповідачу надано дозвіл на розподіл майна за адресою: вул. 40-річчя Перемоги, м. Решетилівка Полтавської області. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та просить визнати за ними право спільної часткової власності на майно, набуте за час перебування у шлюбі, в рівних частинах по 1/2 частці на кожного, Також, просить визнати за сторонами право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324255100:30:005:0886 площею 0,15 га та на земельну ділянку з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887 площею 0,265 га. Ухвалою суду від 05.11.2020 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 04.12.2020. 25 листопада 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому він зазначив, що [PERSON] у своїй позовній заяві не повідомила, що за час перебування у шлюбі на її ім`я був придбаний автомобіль Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим не визначила порядок його розподілу. Зазначив, що не заперечує проти поділу, але поділ повинен бути реальним, в натурі (т.1, а.с.48). 25 листопада 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якій позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним та виділити йому в натурі 1/2 частку: житлового будинку та господарських будівель і споруд, земельну ділянку з кадастровим номером площею 5324255100:30:005:0886 0,265 га, земельну ділянку з кадастровим номером площею 5324255100:30:005:0887 0,15 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також, просив на автомобіль марки ВАЗ 21081, н.з. [NUMBER] , 1990 року випуску та причіп зеленого кольору, н.з. [NUMBER] , визнати право власності за ним, а на автомобіль Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , визнати право власності за [PERSON] (т.1, а.с.51-54). Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року з метою забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «CHERY AMULET», реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, бежевого кольору, без його вилучення у власника або володільця та заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного транспортного засобу (а.с.а.с.71-72). Ухвалою суду від 14.01.2021 зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, об`єднавши позови в одне провадження, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладене на 15.02.2021. Ухвалою суду від 15.02.2021 відмовлено в допуску до участі у справі [PERSON] , як представнику позивачки за первісним позовом, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладене на 10.03.2021. 09 березня 2021 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому [PERSON] зазначила, що автомобіль Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , придбала за власні кошти та належить їй особисто, а позивач за зустрічним позовом не надав належні докази щодо наявності у нього коштів на час придбання спільного майна або щодо придбання спірного майна в результаті спільної праці. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просила відмовити у задоволенні зустрічного позову (т.1, а.с.а.с.107-109). У відповіді на відзив на зустрічний позов, який надійшов до суду 09.04.2021, [PERSON] зазначив, що спірне майно, вказане у зустрічному позові, належить сторонам на праві спільної сумісної власності, яке придбане ними в період перебування шлюбу (т.1, а.с.120). Ухвалами суду від 19.04.2021 по даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу та судову технічно-будівельну експертизу, провадження у даній справі було зупинене. 02 липня 2021 року до суду надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи, а 23 липня 2021 року висновок судової будівельно технічної експертизи, у зв`язку з чим ухвалою суду від 09.08.2021 провадження у справі було поновлене та призначене підготовче засідання на 24.09.2021. Ухвалою суду від 24.09.2021 призначена судова земельно-технічна експертиза, провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи. 17 листопада 2021 року до суду надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 18.11.2021 провадження у справі поновлене та призначене підготовче засідання на 17.12.2021. 17 грудня 2021 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 15.02.2022. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримав та просив задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити, в задоволенні позову [PERSON] просив відмовити. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 61,112). Суд, заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.01.2020, яке набрало законної сили 04.02.2020, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 02 червня 1990 року (а.с. 24, 5-27). Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням виконкому Решетилівської селищної ради народних депутатів № 106 від 25.10.1991 [PERSON] видане Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, який розташований по [ADDRESS] , яке посвідчує, що в цілому вказаний будинок з приналежними до нього будівлями й спорудами належить [PERSON] на праві особистої власності (а.с. 23). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який виготовлений станом на 21.09.2019 на замовлення позивача [PERSON] , встановлено, що домогосподарство складається з будівель та споруд: «А-1» житловий будинок, «Б, б» - літня кухня, «В, Е» - гараж, «Г,Ж» - сарай, «Д» - погріб вхідний (а.с. 56-59). Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93100768 та 93105064, права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324255100:30:005:0886 0,265 га та на земельну ділянку з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887 0,15 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] зареєстровані 26.07.2017 (а.с. 28-29, 30-31). Згідно зі\~статтею 60 СК України,\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). Частинами 1, 2\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Зі змісту п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. При цьому суд враховує правові позиції Верховного Суду з аналогічних спорів, в яких роз`яснено, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі\~ст. 60 СК України. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, що за час перебування в шлюбі з червня 1990 року по січень 2020 року позивач та відповідач спільно придбали майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887, на якій розташований житловий будинок.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому позов позивачки [PERSON] в частині визнання права спільної часткової власності за сторонами житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887, на якій розташований житловий будинок в рівних частинах по Ѕ підлягає до задоволення. При цьому суд керується роз`ясненнями, викладеними у пункту 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ»,\~в яких\~зазначено,\~що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5324255100:30:005:0886, площею 0,265 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] слід зазначити наступне. Як було зазначено вище, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93100768 право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5324255100:30:005:0886, площею 0,265 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за відповідачем [PERSON] на підставі рішення Решетилівської селищної ради Полтавської області 11 липня 2017 року. Вказана обставина стороною позивачки не оспорювалася та не спростовувалася. Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року\~статтю 61 СК України\~доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі\~Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» № 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість\~статтю 57 СК України\~доповнено пунктом 5 частини, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Отже, з урахуванням вказаних змін до\~СК України\~правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу\~з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя;\~до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року\~така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 409/1959/15-ц. З огляду на викладене та враховуючи, що вказана земельна ділянка органом місцевого самоврядування була передана відповідачу 11 липня 2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5324255100:30:005:0886, площею 0,265 га належить до особистої приватної власності відповідача [PERSON] та поділу не підлягає. Відповідно позов [PERSON] в частині визнання вказаної земельної ділянки спільною частковою власністю до задоволення не підлягає. Позовну вимогу [PERSON] про визнання права спільної часткової власності на транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ 21081, н.з. [NUMBER] , 1990 року випуску та причіп зеленого кольору, н.з. [NUMBER] , ідентифікатор 5891/5307 слід вирішувати, виходячи з позовних вимог зустрічного позову відповідача за первісним позовом [PERSON] про визнання за ним право власності на цей автомобіль марки ВАЗ 21081 та причіп ПГА 1 та припинення права власності на них відповідачки та припинити його право власності на Ѕ частку автомобіля Chery Amulet, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . З цього приводу слід зазначити наступне. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого 24.04.1999 (тобто під час шлюбу сторін), [PERSON] є власником транспортного засобу ВАЗ 21081, н.з. [NUMBER] , 1990 року випуску (а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 03.06.2003, [PERSON] є власником транспортного ПГА, тип ТЗ причіп легковий, н.з. [NUMBER] , 2003 року випуску, виданим 03.06.2003 (а.с. 13-14). За позивачкою [PERSON] 09.04.2015 зареєстрований транспортний засіб Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 55). Тобто, з даних доказів судом достеменно встановлено, що всі транспортні засоби були придбані в період шлюбу сторін. Однак позивачка за первісним позовом стверджує, що даний транспортний засіб Chery Amulet, н.з. [NUMBER] вона придбала за власні кошти, а [PERSON] не брав у часті у здійсненні даної покупки. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] , в судовому засіданні 15 лютого 2022 року зазначила, що автомобіль Chery Amulet був куплений за кошти сина сторін, її внука, [PERSON] . Кошти [PERSON] пересилав їм із за кордону. На запитання відповіла, що скільки саме коштів було переслано її внуком вона не знає, відповідач [PERSON] коштів на придбання автомобіля не надавав. Оскільки коштів внука не вистачало, то вона з чоловіком добавили 20 тисяч гривень. Вказаний автомобіль був зареєстрований за її донькою [PERSON] за цим автомобілем в м. Полтава їздили [PERSON] , [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні 15 лютого 2022 року свідок [PERSON] суду повідомив, що сторони по справі є його батьками. В 2009 -2015 роках він працював за кордоном та пересилав кошти банківськими переказами, а інколи через знайомих. Коли їхав додому із за кордону, то попросив бабусю купити автомобіль, який був оформлений на матір - [PERSON] . При купівлі автомобіля він присутнім не був, суму точно не пам`ятає, десь 110-120 тисяч гривень. Доказів банківських переказів коштів із-за кордону в нього немає. Вважає, що автомобіль придбаний лише за його кошти, тому не є спільною власністю подружжя. Верховний Суд у постанові від 09 липня 2021 року у справі № 161/8116/19 підкреслив, що конструкція норми статті 60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Верховний Суд зазначив, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). У\~статті 68 СК України\~закріплено,\~що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~ЦК України. Наведені правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд вважає, що позивачка [PERSON] не надала суду жодних належних та достатніх доказів, як б підтверджували, що автомобіль Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, був придбаний нею в період перебування в шлюбі з [PERSON] за особисті кошти. Суд не приймає показання свідків щодо того, що даний автомобіль був придбаний за кошти сина сторін [PERSON] , які також не були підтверджені жодними доказами. До того ж твердження позивачки [PERSON] у відзиві на зустрічний позов та свідка [PERSON] різняться в частині того, за чиї саме кошти був придбаний даний автомобіль. З огляду на викладене, презумпцію спільності\~права власності\~подружжя на\~набутий ними\~в період\~шлюбуавтомобіль Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , позивачкою спростовано не було. Тобто, всі вищезазначені транспортні засоби є об`єктами спільної сумісної власності. В порядку ст. 103, 104 ЦПК України для з`ясування вартості майна за письмовими клопотаннями сторони відповідача за первісним позовом були призначені: ухвалою суду від 19.04.2021 судову транспортно-товарознавчу експертизу, ухвалою суду від 19.04.2021 судову будівельно-технічну експертизу та ухвалою суду від 24.09.2021 призначена судова земельно-технічна експертиза. Згідно висновків експерта № 01-05, № 02-05 та 03-05 судових автотоварознавчих експертиз, складених судовим експертом Поляницею Ігорем Володимировичем, ринкова вартість: автомобіля ВАЗ-21081, н.з. [NUMBER] , на дату дослідження 18.05.2021, складає 24014,60 грн; Chery Amulet, н.з. [NUMBER] , на дату дослідження 18.05.2021, складає 54995,37 грн; причепу ПГА-1, н.з. [NUMBER] , на дату дослідження 18.05.2021, складає 7009,30 грн (а.с. 140-189). Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В пункті 22 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Пунктом 25 вказаної Постанови Верховним Судом України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст.71 СК України\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4)\~таке припинення\~не завдасть\~істотної шкоди\~інтересам співвласника\~та членам\~його сім`ї.\~ Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В даному спорі вартість транспортних засобів, на які відповідач бажає отримати одноосібно право власності становить 31023,90 грн, в той час як вартість автомобіля Chery Amulet, відносно якого [PERSON] просив припинити за ним право власності - 54995,37 грн. Тобто різниця між вартістю транспортних засобів складає 23971,47 грн на користь позивачки [PERSON] . В свою чергу вимог про компенсацію різниці у вартості транспортних засобів стороною відповідача [PERSON] не ставилося. В свою чергу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України). З огляду на вищезазначене позовні вимоги відповідача за первісним позовом [PERSON] в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Верховний Суд у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Суд зазначає, що за своєю суттю правосуддя має бути реальним, а не формальним, а тому вважає, що при такому розподілі транспортних засобів, про який просив відповідач, буде максимально дотримано балансу між інтересами сторін, враховуючи, що спірні транспортні засоби: два автомобілі і причіп\~ є неподільними рухомими речами, та спільне користування ними сторонами, як було встановлено в ході розгляду даної справи, є недоцільним та неможливим. Отже, позовні вимоги відповідача в цій частині слід задовольнити. Що ж до позовних вимог позивачки в цій частині, слід зазначити, що визнання ідеальних часток подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишення майна в їхній спільній частковій власності, по суті, не буде вирішенням спору та матиме наслідком своєрідну невизначеність щодо порядку користування вказаними транспортними засобами, що, ймовірно, може призвести до подальших судових спорів між сторонами. Щодо позовної вимоги про поділ виділення в натурі [PERSON] та визнання за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель і споруд та земельної ділянки, площею 0,265 га з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] суд зазначає наступне. Як було встановлено вище вказаний житловий будинок та земельна ділянка з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887 є спільної сумісною вартістю подружжя. Відповідно до ч.1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, другою\~статті 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.\~Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина 1, 2 статті 370). Відповідно до частин 1 - 3\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно висновку експерта № 32 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, об`єктом дослідження був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який складається із: житлового будинку літ. «А-1», літньої кухні літ. «Б, б», гаража літ. «В», сараю літ. «Г», погребу вхідного літ. «Д», гаражу літ. «Е» та сараю літ. «Ж» (а.с. 193). Як вбачається із вищевказаного висновку експерта, поділ житлового будинку з господарськими спорудами в натурі, по сформованому порядку користування можливий, а тому експертом запропоновано два варіанти розподілу домогосподарства. Так, при першому варіанту розподілу І співвласнику виділяється наступне. В частині житлового будинку площею 45,9 кв.м.: літ. «А-1» - № приміщення «5» - кімната, № приміщення «6» - кімната, № приміщення «7» - кухня; «Б, б» - літня кухня; «В» - гараж; «Г» - сарай; «Д» - погрібний вхідний, загальна вартість якого становить 302931,00 грн. ІІ співвласнику виділяється наступне. В частині житлового будинку площею 63,0 кв.м.: літ. «А-1» - № приміщення «1» - сіни, № приміщення «2» - топочна, № приміщення «3» - кімната, № приміщення «4» - кімната, № приміщення «8» - коридор, № приміщення «9» - санвузол, № приміщення «10» - сіни, № приміщення 11» - сіни; «Е» - гараж; «В» - гараж; «Ж» - сарай, загальна вартість якого становить 300327,00 грн. При першому варіанті розподілу ІІ співвласнику виділяється приміщень і будівель менше на 1302,00 грн. Частки співвласників після такого виділу будуть складати по Ѕ у обох співвласників. Згідно до проведених розрахунків грошову компенсацію за наданим варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 1302 грн співвласник І має сплатити на користь співвласнику ІІ. Для\~здійснення запропонованого\~варіанту виділу\~необхідно виконати\~наступні переобладнання\~в житловому\~будинку: 1. Закласти дверні отвори із коридору 1-8 площею 5,9 кв.м в кімнату 1-5, площею 25,6 кв. м та в кімнату 1-6 площею 9,7 кв.м. Закласти дверний отвір із сіней 1-1, площею 8,2 кв.м в кухню 1-7, площею 106 кв.м. 2. В кімнаті 1-3 площею 10.9 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину кімнати 1-3 переобладнати під кухню, площею 7,2 кв.м. Іншу частину кімнати використовувати як коридор площею 3,7 кв.м та улаштувати дверний отвір в кімнату 1-4 площею 18,1 кв.м. 3. В кімнаті 1-6 площею 9,7 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину кімнати 1-6 переобладнати під санвузол, площею 3,8 кв.м. Іншу частину кімнати використовувати як коридор, площею 5,9 кв.м та улаштувати дверні отвори в кімнату 1-5, площею 25,6 кв.м, в кухню 1-7, площею 10.6 кв.м та на вулицю на місці віконного отвору. 4. Провести реконструкцію систем газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання з встановленням додаткових лічильників в межах виділених частин, залишивши підземну частину мереж у спільному володінні. 5. Межа розподілу приміщення даху проходить у відповідності до лінії розподілу житлового будинку з прибудовою без улаштування перегородки, згідно з протипожежними нормами. При другому варіанту розподілу І співвласнику виділяється наступне. В частині житлового будинку площею 59,9 кв.м.: літ. «А-1» - № приміщення «1» частина сіней, № приміщення «5» кімната, № приміщення «6» кімната, № приміщення «7» кухня, № приміщення «8» коридор, № приміщення 11» частина сіней; «Е» - гараж; «Ж» - сарай, загальна вартість якого становить 289702,00 грн. ІІ співвласнику виділяється наступне. В частині житлового будинку площею 49,0 кв.м.: літ. «А-1» - № приміщення «1» частина сіней, № приміщення «2» топочна, № приміщення «3» кімната, № приміщення «4» кімната, № приміщення «9» санвузол, № приміщення «10» сіни, № приміщення 11» сіни; «Б, б» - літня кухня; «В» - гараж; «Г» - сарай; «Д» - погрібний вхідний, загальна вартість якого становить 313556,00 грн. При другому варіанті розподілу ІІ співвласнику виділяється приміщень і будівель на суму, яка більша на 11927,00 грн. Частки співвласників після такого виділу будуть складати: у І співвласника 12/25, у ІІ співвласника - 13/25. Згідно до проведених розрахунків грошову компенсацію за наданим варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 11927 грн співвласник ІІ має сплатити на користь співвласнику І. По другому варіанту поділу житлового будинку з господарськими спорудами необхідно також зробити ряд переобладнань. Таким чином, судом встановлена технічна можливість поділу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Дослідивши висновок експерта № 32 від 16 липня 2021 року, враховуючи думку представника відповідача, який зазначив, що відповідач [PERSON] погоджується на варіант 1 запропонованого експертом у висновку поділу житлового будинку як І співвласник, оскільки в даний момент він фактичні займає саме ці приміщення, а в іншій частині проживає його син, та думку представника позивачки, який не розглядав жодного із варіантів, оскільки позивачка не бажає ділити будинок в натурі, а також враховуючи те, що сума компенсації при такому варіанті розподілу буде покладена на відповідача, який наполягає на реальному розподілі спільного майна, суд встановив, що запропонований експертом варіант №1 поділу житлового будинку з господарськими спорудами буде відповідати в найбільшій мірі інтересам сторін, положенням\~ст. 70 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України\~щодо рівності часток подружжя у спільному майні та не порушує прав та інтересів сторін. Виходячи з плану житлового будинку по варіанту 1 до висновку експерта, розташуванню кімнат, які виділяються сторонам згідно варіанту І поділу житлового будинку з господарськими спорудами, суд вважає за доцільне зобов`язати: [PERSON] : закласти дверні отвори із коридору 1-8 площею 5,9 кв.м в кімнату 1-5, площею 25,6 кв. м та в кімнату 1-6 площею 9,7 кв.м. Закласти дверний отвір із сіней 1-1, площею 8,2 кв.м в кухню 1-7, площею 106 кв.м; в кімнаті 1-6 площею 9,7 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину кімнати 1-6 переобладнати під санвузол, площею 3,8 кв.м. Іншу частину кімнати використовувати як коридор, площею 5,9 кв.м та улаштувати дверні отвори в кімнату 1-5, площею 25,6 кв.м, в кухню 1-7, площею 10.6 кв.м та на вулицю на місці віконного отвору; [PERSON] в кімнаті 1-3 площею 10.9 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину кімнати 1-3 переобладнати під кухню, площею 7,2 кв.м. Іншу частину кімнати використовувати як коридор площею 3,7 кв.м та улаштувати дверний отвір в кімнату 1-4 площею 18,1 кв.м. [PERSON] та [PERSON] провести реконструкцію систем газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання з встановленням додаткових лічильників в межах виділених частин, залишивши підземну частину мереж у спільному володінні. Згідно зі статтею 152 Житлового кодексу Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Суд зазначає, що покладаючи обов`язки на обох співвласників вказаного житлового будинку буде відповідати принципу справедливості. Таким чином, житловий будинок житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] підлягає поділу в натурі, у відповідності до варіанту №1 висновку №32 судової будівельно-технічної експертизи, виконаної 16 липня 2021 року судовим експертом Авдєєвою Н.М. Щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5324255100:30:005:0887 суд зазначає, що згідно висновку експерта № 71 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12 листопада 2021 року, проведеної судовим експертом Авдєєвою Н.М., об`єктом дослідження була земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 5324255100:30:005:0887 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.а.с. 223-232). Як вбачається із вищевказаного висновку експертом запропоновано два варіанти розподілу даної земельної ділянки. Так, при першому варіанту розподілу в спільному володінні співвласників пропонується залишити земельну ділянку площею 426 кв.м (на плані жовтого кольору під ділянкою навколо будівель для їх обслуговування, проходом та проїздом) згідно частини 2 статті 372 ЦК України і частини 5 ст. 89 ЦК України. Першому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в червоний колір), яка складається з трьох частин. Перша частина, площею 110 кв.м. розташована частково під частиною житлового будинку літ «А-1» та земельною ділянкою, що прилягає описується наступними межами: з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 10,70 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 8, 34 м; з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику довжина межової лінії складає: 0, 96 м, 5, 90 м, 2,30 м, 4,80 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 11,50 м. Друга частина, площею 72 кв.м розташована під літньою кухнею літ. «Б,б», гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», погребом вхідним літ. «Д» та описується наступними межами: з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 7,43 м, 2,47 м, 4.82 м, 7,37 м, 11, 25 м; з боку земельної ділянки другого співвласника довжина межової лінії складає: 1,0 м, 4,90 м. Третя частина площею 355 кв.м є вільною від забудови і описується наступними межами: з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 8,07 м; з боку земельної ділянки міської ради довжина межової лінії складає: 44,53 м, 5,59 м; з боку земельної ділянки, що виділяється другому співвласнику довжина межової лінії складає: 18,71 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 33,75 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 537 кв.м (110+72+355). Ѕ частина площі земельної ділянки спільного володіння складає 213 кв.м. Першому співвласнику пропонується у володіння земельну ділянку площею 750 кв.м, або 0,0750 га Другому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку\~(на\~плані зафарбована\~в синій\~колір),\~яка складається\~із двох\~частин.\~Перша частина\~площею 77\~кв.м\~розташована частково\~під частиною\~житлового будинку\~літ.\~«А-1»\~і описується\~наступними межами:\~з боку\~земельної ділянки\~спільного володіння\~довжина межової\~лінії складає:\~1,91\~м,\~7,71\~м,\~12,\~61\~м,\~4,55\~м;\~з боку\~земельної ділянки,\~що виділяється,\~що пропонується\~першому співвласнику\~довжина межової\~лінії складає:\~4,80\~м,\~2,30\~м,\~5,90\~м,\~0,96\~м.\~Друга частина\~площею 460\~кв.м\~розташована під\~гаражем літ.\~«Е»,\~сараєм літ.\~«Ж» і\~ділянкою,\~що прилягає\~до цих\~будівель та\~описується наступними\~межами:\~з боку\~земельної ділянки\~спільного володіння\~довжина межової\~лінії складає:\~3,80\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~першого співвласника\~довжина межової\~лінії складає:\~4,90\~м,\~1,0\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~спільного володіння\~довжина межової\~лінії складає:\~2,31\~м,\~3,84\~м,\~6,51\~м,\~8,18\~м;\~з боку\~земельної ділянки,\~що виділяється\~першому співвласнику\~довжина межової\~лінії складає:\~18,71\~м.;\~з боку\~земельної ділянки\~міської ради\~довжина межової\~лінії складає:\~0,41\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~(кадастровий\~номер 5324255100:30:005:0886\~з цільовим\~призначенням -\~для ведення\~особистого селянського\~господарства)\~довжина межової\~лінії складає:\~30,43\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~міської ради\~довжина межової\~лінії складає:\~5,99\~м,\~19,60\~м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 537 кв.м (77+460). Ѕ частина площі земельної ділянки спільного володіння складає 213 кв.м. Першому співвласнику пропонується у володіння земельну ділянку площею 750 кв.м, або 0,0750 га. Частки співвласників при цьому будуть складати: у першого співвласника - 750 / 1500, що складає площу 0,0750 га (750 м2); у другого співвласника - 750 / 1500, що складає площу 0,0750 га (750 м2). При другому варіанті розподілу в спільному володінні співвласників пропонується залишити земельну ділянку площею 426 кв.м (на плані жовтого кольору під ділянкою навколо будівель для їх обслуговування, проходом та проїздом) згідно частини 2 статті 372 ЦК України і частини 5 ст. 89 ЦК України. Першому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в червоний колір). Земельна ділянка складається із трьох частин. Перша частина площею 126 кв.м. розташована частково під частиною житлового будинку літ. «А-1» та земельною ділянкою, що прилягає і описується наступними межами: з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 10.70 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 8,34 м, 1.91 м, 2,26 м; з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику, довжина межової лінії складає: 1,91 м, 0,3 м, 3,00 м, 0,60 м, 7,70 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 11,50 м. Друга частина площею 325 кв.м розташована під гаражем літ. «Е», сараєм літ. «Ж» і ділянкою, яка прилягає та\~описується наступними\~межами:\~з боку\~земельної ділянки\~спільного володіння\~довжина межової\~лінії складає:\~3,80\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~другого співвласника\~довжина межової\~лінії складає:\~4.90\~м,\~1,0\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~спільного володіння\~довжина межової\~лінії складає:\~2.31\~м,\~3.84\~м,\~6.51\~м,\~8,18\~м;\~з боку\~земельної ділянки,\~що пропонується\~другому співвласнику,\~довжина межової\~лінії складає:\~17,51;\~з боку\~земельної ділянки (кадастровий\~номер 5324255100:30:005:0886\~з цільовим\~призначенням для\~ведення особистого\~селянського господарства)\~довжина межової\~лінії складає:\~14,01\~м;\~з боку\~земельної ділянки\~міської ради\~довжина межової\~лінії складає:\~5,99\~м,\~19,60\~м.\~Третя частина\~площею 86\~кв.м\~є вільною від забудови і описується наступними межами: з боку земельної ділянки міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 8,07 м.; з боку земельної міської ради довжина межової лінії складає: 10,54 м; з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику довжина межової лінії складає: 8,27 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 10,59 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 537 кв.м (126+325+86). 1/2 частина площі земельної ділянки спільного володіння складає 213 кв.м (426/2). Першому співвласнику пропонується у володіння земельну ділянку площею 750 кв.м (537+213), або 0,0750 га. Другому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в синій колір). Земельна ділянка складається із трьох частин. Перша частина площею 61 кв.м розташована частково під частиною житлового будинку літ. «А-1 » і описується наступними межами: з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 5,45 м, 12,61 м, 4,55 м; з боку земельної ділянки, що пропонується першому співвласнику довжина межової лінії складає: 7,70 м, 0,60 м, 3,00 м, 0,3 м, 1,91 м. Друга частина площею 72 кв.м розташована під літньою кухнею літ. «Б,б», гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», погребом вхідним \-літ. «Д» та описується наступними межами: з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 7,43 м, 2,47 м, 4,82 м, 7,37 м, 11,25 м; з боку земельної ділянки першого співвласника довжина межової лінії складає: 1,0 м, 4,90 м. Третя частина площею 404 кв.м є вільною від забудови і описується наступними межами: з боку земельної ділянки першого співвласника довжина межової лінії складає: 8,27 м.; з боку земельної ділянки міської ради довжина межової лінії складає: 33, 99 м, 6,00 м; з боку земельної ділянки, що пропонується першому співвласнику довжина межової лінії складає: 16,42 м; з боку земельної ділянки першого співвласника довжина межової лінії складає: 17,51 м; з боку земельної ділянки спільного володіння довжина межової лінії складає: 23,16 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 537 кв.м (61+72+404). 1/2 частина площі земельної ділянки спільного володіння складає 213 кв.м (426 / 2). Другому співвласнику пропонується у володіння земельну ділянку площею 750 кв.м (537+213), або 0,0750 га. Частки співвласників при цьому будуть складати: у першого співвласника - 750 / 1500, що складає площу 0,0750 га (750 м2); у другого співвласника - 750 / 1500, що складає площу 0,0750 га (750 м2). Дослідивши висновок експерта № 71 від 12 листопада 2021 року, а також враховуючи думку представника відповідача, який зазначив, що відповідач [PERSON] погоджується на варіант 1 запропонованого експертом у висновку поділу житлового будинку як І співвласник, та думку представника позивачки, який не розглядав жодного із варіантів, оскільки позивачка не бажає реального розподілу зазначеної земельної ділянки, суд встановив, що запропонований експертом варіант №1 поділу земельної ділянки площею 0,15\~га,\~кадастровий номер\~5324255100:30:005:0887\~з цільовим\~призначенням \~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] буде відповідати в найбільшій мірі інтересам сторін, положенням\~ст. 70 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України\~щодо рівності часток подружжя у спільному майні та не порушує прав та інтересів сторін. Отже позовні вимоги зустрічного позову в цій частині також підлягають до задоволення. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] слід задовольнити повністю. Щодо розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, позивачем при зверненні до суду у було вимогу майнового характеру про поділ майна подружжя, за яку сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами) зазначено про те, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 420,40 грн (половину від суми збору, який був сплачений). При подачі зустрічного позову відповідачем [PERSON] було сплачено 1000,00 грн (а.с.50) та 420,40 грн за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1420,40 грн. Враховуючи те, що зустрічний позов судом задоволений в повному обсязі, судові витрати за сплату судового збору підлягають стягненню з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] . Положеннями ст.139 ЦПК України визначаються витрати, пов`язані, зокрема, з проведенням експертиз. Розмір витрат\~на підготовку\~експертного висновку\~на замовлення\~сторони,\~проведення експертизи,\~залучення спеціаліста,\~оплати робіт\~перекладача встановлюється\~судом на\~підставі договорів,\~рахунків та\~інших доказів\~(частина\~6\~статті 139\~ЦПК України). Відповідно до частини 7 цієї статті, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. З матеріалів справи вбачається, що на замовлення сторони відповідача [PERSON] проводились судова автотоварозначвач експертиза судовим експертом Поляницею І.В. (а.с.139-189). Відповідно до квитанції №030521 від 18.05.2021 за проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля ВАЗ 21081, реєстраційний номер [NUMBER] - 18 експертогодин х 171,60 грн [PERSON] сплачено 3088,80 грн; за проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Сhery Amulet, реєстраційний номер [NUMBER] - 18 експертогодин х 171,60 грн Ковалем Ю.П. сплачено 3088,80 грн; за проведення судової автотоварознавчої експертизи причепу ПГА 1, автомобіля Сhery Amulet, реєстраційний номер [NUMBER] - 14 експертогодин х 171,60 грн [PERSON] сплачено 171,60 грн; також [PERSON] було сплачено за виїзд експерта з м. Полтава до м. Решетилівка 2*40 км, 8 грн за 1 км, 640 грн. Всього [PERSON] було сплачено 9220,00 грн (а.с.140). Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Будь яких заперечень від сторони позивачки щодо судових витрат відповідача до суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, положення про співмірність зі складністю відповідної виконаної експертом роботи, з урахуванням обсягу цієї роботи та затраченим часом для проведення вищевказаної експертизи у справі, відсутність будь яких заперечень щодо розміру судових витрат відповідача з боку сторони позивача, а також те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і ним було сплачено за проведення вищевказаної експертизи кошти в сумі 9220,00 грн, витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з позивачки за первісним позовом [PERSON] . Крім того в матеріалах справ містяться висновок судової будівельно-технічної експертизи №32 від 16 липня 2021 року та висновок судової земельно-технічної експертизи №71 від 12 листопада 2021 року, проведені судовим експертом Авдєєвою Н.М., виконані на замовлення відповідача [PERSON] . Водночас жодного доказу щодо вартості проведених експертиз та щодо сплати відповідачем за ці експертизи до суду надано не було, а тому суд не вбачає підстав для покладення понесених відповідачем витрат за ці експертизи на позивачку. На підставі викладеного та,

Outcome: partial