Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У серпні 2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову вказує, що 01.10.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено кредитний договір № 1704-100/ФКВ-08. 11.06.2021 приватним ноатірусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 146981 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 426 718,10 грн. З 06.08.2021 виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням наступних вимог закону: - порушено вимоги ст. 61 Конституції України, оскільки щодо правовідносин, які виникли на підставі зазначеного кредитного договору судом ухвалено рішення; - вчинений на правочині, який нотаріально не посвідчений; - вчинений після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги та без встановлення нотаріусом безспірності суми заборгованості, як обов`язкових умов вчинення виконавчого напису встановлених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2021 у справі №753/16426/21 (провадження № 2-з/753/224/21) заяву позивачки про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 146981, вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., що здійснюється в межах виконавчого провадження № 66425364 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 426 718,10 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву а третій особо роз`яснено право подати письмові пояснення. 06.12.2021 відповідач отримав копію ухвали від 22.09.2021, копію позову з додатками, однак не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Третя особа письмові пояснення щодо позову не подала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. 01.10.2008 [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 170-100/ФКВ-08, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 20 511,00 доларів США, строком на 84 місяці, тобто до 01.10.2015. Рішенням Дарницького районного суду від 05.05.2015 у справі № 753/935/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , позивачці відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . 11.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 146981 про стягнення заборгованості з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 17047-100/ФКВ-08 від 01.10.2008, укладеним із первісним кредитором - ТОВ «Український промисловий банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора - ПАТ «Дельта банк», правонаступник якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі Договору № 2258/К про відступлення права вимоги від 15.06.2020 та підписаного Додатку № 1 до Договору № 2258/К про відступлення права вимоги від 15.06.2020. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.04.2019 по 06.07.2020. Сума заборгованості становить 426 668,10 грн, в тому числі: 417 725,09 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8 943,01 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнено 50,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 426 718,10 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. від 06.08.2021 відкрито виконавче провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2012 у справі № 2-5460/12 стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 1704-100/ФКВ-08 від 01.10.2008, у розмірі 143 043,21 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.10.2020 у справі № 2-5460/12 замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні № 5841789 по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва м. Києва від 31.07.2012. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» ( в редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як вбачається з матеріалів справи, стягнення заборгованості, згідно з виконавчим написом, здійснюється за період з 19.04.2019 по 06.07.2020, однак кредитний договір № 1704-100/ФКВ-08 укладено 01.10.2008, термін погашення заборгованості за яким закінчився 01.10.2015. Всупереч зазначеного, нотаріус не з`ясував питання щодо строку давності перед вчиненням виконавчого напису. Відповідно до копії виконавчого напису, він виданий на підставі ст. 82 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, позивач не був повідомлений про наявність такої заборгованості, виконавчий напис вчинено після спливу 3-х років з дня виникнення права вимоги. Крім того, статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 31.07.2012 стягнено заборгованість з позивачки за кредитним договором № 1704-100/ФКВ-08. На підставі викладеного, суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач у справі поніс судові витрати на загальну суму 908,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 908,00 грн. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову відповідно до ували суду від 13.08.2021 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved