Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Представник Харківської міської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача здійснити за власний рахунок перебудову фасаду першого поверху з боку західної торцевої стіни будинку літ. «А-5» по [ADDRESS] , де розміщуються нежитлові приміщення №50-1 та №50-5, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови з одночасним відновленням раніше існуючого ґанку зі сходами, привівши фасад будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в ході проведення заходу самоврядного контролю у сфері благоустрою Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, на підставі листа Адміністрації Холодногірського району № 468/0/187-21 від 23.02.2021 та направлення для проведення перевірки благоустрою міста Харкова № 234-Н від 23.03.2021, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», §8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями), було здійснено перевірку благоустрою міста Харкова за адресою: [ADDRESS] . Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 234-А від 02.04.2021, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: в рівні першого поверху з боку західної торцевої стіни будинку літ. «А-5» по [ADDRESS] , де розміщуються нежитлові приміщення № 50-1 та № 50-5 замість раніше існуючого ганку зі сходами самочинно було влаштовано капітальну прибудову (зовнішніми розмірами в плані 1,90 х 7,90 м, орієнтовною площею 13 кв. м), яка своєю площею опускається на землі комунальної форми власності. Самочинним влаштуванням прибудови було зайнято частину пішохідної зони (прибудинкової території) та забудовано доступ до комунікаційних мереж, які раніше знаходилися у вільному доступі для співвласників багатоповерхового житлового будинку та комунальних служб міста Харкова. В результаті влаштування прибудови змінився зовнішній вигляд фасаду будинку, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями. Роботи проведені без декларативно-дозвільних документів. Таким чином, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п.1 ч.1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.5.7.1.1., 5.7.1.2. та 6.3.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11. Інспекцією з благоустрою за фактом виявлених порушень видано припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів. Правил благоустрою території міста Харкова № 234-П від 23.03.2021 (строком усунення до 30.03.2021), відповідно до п. 8.4.7.3 Правил припис було закріплено на об`єкті благоустрою. Під час виходу на місце 31.03.2021 щодо перевірки виконання вимог припису № 234-П встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила. Окрім цього, перевіркою встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.1998 р. № 2-2054 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні відомості щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та/або нежитлові приміщення № 50-1-:-50-7 по [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 49 від 27.01.1999 Про переведення квартир, розташованих на 1-х поверхах житлових будинків з житлового фонду до нежитлового», згідно з яким квартиру [ADDRESS] , переведено до нежитлового фонду під об`єкти соцкультпобуту, цільове призначення - пункт обміну валют та непродовольчих товарів. За результатами вивчення матеріалів інвентаризаційної справи, що надійшли від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (кв. 2902) на житловий будинок літ. «А-5» по [ADDRESS] встановлено, що вхід до квартири № 50 організовано через дверний отвір у приміщенні № 1 (у зовнішній західній стіні будинку) ганку та сходів, що орієнтовані у бік двору (у південний бік). Вхід до квартири з боку внутрішньої загальної сходової клітки під`їзду відсутній. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Харкова № 52/12 від 02.03.1999 «Про дозвіл виконати капітальний ремонт та обладнання окремого входу приміщенні квартири [ADDRESS] » було надано дозвіл на заміну дерев`яних перегородок на цегляні, а також виконати улаштування окремого входу замість віконного твору до квартири № 50 . Дозволи на влаштування прибудови замість раніше існуючого ганку і сходами відсутні. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України (www.dabi.gov.ua), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що надають право на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта в експлуатацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо вищезазначеного об`єкта. Таким чином самочинне влаштування прибудови Відповідачем, яке призвело до зміни зовнішнього вигляду елементу благоустрою - фасаду будинку, вчинене без декларативно- дозвільних документів не відповідає чинним будівельним нормам і правилам. У зв`язку з вищевикладеним, Харківська міська рада звернулася до суду з даною позовною заявою маючи на меті захист порушених прав Відповідачем внаслідок здійснення ними самочинного будівництва. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог, при цьому зазначаючи, що відповідачем дотримано вимоги Правил благоустрою території міста Харкова щодо відповідності зовнішнього вигляду фасаду паспорту опорядження фасаду, складеного на належний йому об`єкт нерухомості. На замовлення відповідача, Комунальним підприємством «Харківський регіональний інженерно-консультаційний центр» «Паспорт зовнішнього опорядження фасаду приміщення по [ADDRESS] », було розроблено, та затверджений Архітектором Ленінського району Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради. Зазначений паспорт слугував підставою для розробки та реєстрації паспорту опорядження фасаду. Крім того, зазначив, що невірним є посилання позивача на чинне законодавство, яке зумовлює необхідність отримання декларативних документів про початок будівництва, оскільки на момент облаштування виходу (1999 рік) було інше нормативно-правове регулювання. Так, на підставі рішення № 49 від 27.01.1999 «Про переведення розташованих на 1-х поверхах житлових будинків, з житлового фонду до нежитлового», прийнятого Виконавчим комітетом Харківської міської ради, ухвалено виключити з житлового фонду та перевести до нежитлового фонду квартири на 1-х поверхах будинків згідно додатку (в тому числі відповідачу квартиру). Пунктом 2.2. зазначеного рішення дозволено власникам переобладнати та перепланувати приміщення. За рішенням № 52/12 від 02.03.1999 «Про дозвіл виконати ремонт та обладнання окремого входу в приміщення квартири [ADDRESS] », прийнятим Ленінською районною радою м. Харкова, надано дозвіл відповідачу замінити дерев`яні переборки квартири на цегляні, а також виконати обладнання окремого входу замість віконного прорізу до квартири [ADDRESS] . За результатами вказаних робіт був облаштований окремий вхід замість віконного прорізу до квартири [ADDRESS] , який позивач вважає самочинним будівництвом. Натомість, зазначені рішення органів міст, самоврядування надавали відповідачу дозвіл на проведення робіт, що виключає можливість вважати зазначений об`єкт самочинним. Результати робіт та остаточні параметри нерухомого майні відповідача, зафіксовані в Технічному паспорті групи нежитлових приміщень № ТЮ 1:94і - 7541-1483-1865, складеного TOB «ТІН ПЛЮС» станом на 01.01.2021, в той час як позивач посилається на технічний паспорт 1998 року, виготовленого на квартиру як об`єкт житлового фонду, до отримання дозволів на проведення робіт щодо її переобладнання. Представник відповідача зазначає, що перевірка благоустрою відбулась з численним грубим порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: перевірка проведена за відсутності відповідача чи його представника; відповідачу не надавалися документи які б могли визначити підставу та вид перевірки, фактичний допуск до перевірки не відбувався; акт про перевірку відповідачу не вручався, припис щодо усунення встановлених порушень було складено до перевірки, а не за її результатами. Представник відповідача вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, оскільки позивачем не надано до суду жодних допустимих доказів, які б свідчили про порушення прав саме позивача, Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій як зазначає позивач проведено самочинне будівництво. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 01.02.2022 року до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити за власний рахунок перебудову фасаду першого поверху з боку західної торцевої стіни будинку літ. «А-5» по [ADDRESS] , де розміщуються нежитлові приміщення №50-1 та №50-5, шляхом знесення стін та даху самочинно збудованої прибудови. Представник позивача Швидкий О.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст. 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити. Рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15(зі змінами), (яке діяло на момент виявлення порушення Правил благоустрою міста Харкова) Інспекція з благоустрою утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних, монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустрою та/або погіршенням їх наявного стану. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр) на час проведення перевірки: відсутні відомості щодо об`єкта нерухомого майна за адресою:т [ADDRESS] та /або нежитлові приміщення №50-1-:-50-7 по [ADDRESS] . Згідно інформації зазначеної у договорі купівлі-продажу від 15.06.1998р. №2-2054 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 49 від 27.01.1999 Про переведення квартир, розташованих на 1-х поверхах житлових будинків з житлового фонду до нежитлового», згідно з яким квартиру [ADDRESS] , переведено до нежитлового фонду під об`єкти соцкультпобуту, цільове призначення - пункт обміну валют та непродовольчих товарів. Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер витягу 282021894), державним реєстратором Дергачівської міської ради Харківської області Зоткіним Сергієм Володимировичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер рішення: 61078636 від 22.10.2021, яким право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №50-1-:-50-7 в літ «А-5», загальною площею 38,7кв.м., по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] . Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 234-А від 02.04.2021, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: в рівні першого поверху з боку західної торцевої стіни будинку літ. «А-5» по [ADDRESS] , де розміщуються нежитлові приміщення № 50-1 та № 50-5 замість раніше існуючого ганку зі сходами самочинно було влаштовано капітальну прибудову (зовнішніми розмірами в плані 1,90 х 7,90 м, орієнтовною площею 13 кв. м), яка своєю площею опускається на землі комунальної форми власності. Самочинним влаштуванням прибудови було зайнято частину пішохідної зони (прибудинкової території) та забудовано доступ до комунікаційних мереж, які раніше знаходилися у вільному доступі для співвласників багатоповерхового житлового будинку та комунальних служб міста Харкова. В результаті влаштування прибудови змінився зовнішній вигляд фасаду будинку, який було спроектовано за архітектурно-планувальними завданнями. Роботи проведені без декларативно-дозвільних документів. Інспекцією з благоустрою за фактом виявлених порушень видано припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів. Правил благоустрою території міста Харкова № 234-П від 23.03.2021 (строком усунення до 30.03.2021), відповідно до п. 8.4.7.3 Правил припис було закріплено на об`єкті благоустрою. Під час виходу на місце 31.03.2021 щодо перевірки виконання вимог припису № 234-П встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила. Таким чином, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п.1 ч.1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.5.7.1.1., 5.7.1.2. та 6.3.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Правовий аналіз наведеної норми дозволяє виділити наступні ознаки самочинного будівництва: 1) об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; 2) відсутність належного дозволу; 3) відсутність належно затвердженого проекту для будівництва; 4) створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом. Тому, при вирішенні спору, що виникає у зв`язку з будівництвом на земельній ділянці об`єкта нерухомості, повинно досліджуватися питання наявності дозвільної документації на будівництво спірних об`єктів і документів про виділення земельної ділянки (п. 6.13. і п. 6.14. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17). Об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності хоча б однієї з вищенаведених умов. Таким чином, самочинне влаштування прибудови замість раніше існуючого ґанку зі сходами в результаті чого було змінено геометричні форми та фасад житлового багатоквартирного будинку є самочинним будівництвом з огляду на таке. Згідно зі статями 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України. На підставі ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Отже, відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до наявної інформації у Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (лист від 05.04.2021 №2337/0/553-21) та листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №967/116/21 від 27.04.2021, правовстановлюючі документи на право власності або право користування на земельну ділянку (прибудинкову територію) по [ADDRESS] відсутні. Враховуючи те, що на вказану земельну ділянку будь-яких прав не зареєстровано, а рішення органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) не приймались, відповідач [PERSON] фактично використовує земельну ділянку комунальної форми власності для самочинного будівництва, шляхом її самовільного використання без належних на те документів. Відповідно до ч. 5 ст. 415 ЦК України землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Згідно п. а ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб. які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 ЗК України). Таким чином вищевикладене засвідчує, що земельна ділянка комунальної власності, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] не передавалась в установленому законом порядку [PERSON] та не відводилася для будівництва прибудови. Крім того, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати будівельні роботи на об`єктах будівництва І-ІІІ категорії складності та підтверджують готовність таких об`єктів до експлуатації. Відповідно до пункту 2 Порядку № 466 будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту. ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства № 163 від 04.06.2014 (далі ДБН А.2.2 3:2014) встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Згідно ДБН А.2.2-3:2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво" реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. За результатами проведеної перевірки у сфері благоустрою Інспекцією з благоустрою встановлено, що [PERSON] були виконані роботи з реконструкції фасаду житлового будинку літ. «А-5», в рівні першого поверху, де розташовані нежитлові приміщення №50-1 та №50-5 по [ADDRESS] , та виявлено факт самочинного будівництва прибудови замість ґанку зі сходами. Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю. У ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається. Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 передбачено, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. Пунктом 13 Порядку № 466 передбачено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт. Таким чином, подання повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), здійснюється за декларативною процедурою. З наведеного слідує, що право на проведення будівельних робіт стосовно об`єкта класу наслідків (СС1) набувається особою після подання відповідного повідомлення. Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради вих. № 916/0/250-21 від 27.08.2021 будь-які документи дозвільного характеру стосовно об`єкта будівництва (проведення проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] до Інспекції не надходили. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України (www.dabi.gov.ua), який містить інформацію про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації, з травня 2011 року, відсутня інформація щодо вищевказаного об`єкта будівництва. Таким чином, відповідачем [PERSON] в порушення вимог Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" не подано на реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Закон України «Про основи містобудування», у статті 5 визначає, що при здійсненні містобудівної діяльності повинна бути забезпечена розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; Відповідно до ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», згідно якої будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення нормування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об 'єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження, технічні умови, завдання на проектування (ч. 1 ст. 29 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»). У п. 3-4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затверджений наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Україні від 16.05.2011 № 45, також передбачено, що для забезпечення проектування об`єкта будівництва замовник повинен надати їй генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 08.04.2021 № 2126/0/605-21, містобудівні умови та обмеження для проектування вказаного об`єкта по [ADDRESS] не видавалися. Будь-які рішення постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва стосовно об`єкту за вказаною адресою не приймалися. З огляду на вищезазначене, відповідач [PERSON] здійснила самочинне будівництво прибудови без належно затвердженого проекту. Самочинне будівництво, що здійснюється за відсутності затвердженого проекту порушує державні будівельні норми, стандарти та правила, а також посягає на встановлений порядок та основні засади регулювання містобудівної діяльності. Здійснення самочинного будівництва без належно затвердженого будівельного паспорта порушує встановлені вимоги щодо містобудівної документації, а тому порушує інтереси територіальної громади міста Харкова. Відповідно до частин 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки. В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови. [PERSON] здійснила будівництво прибудови без документів, що дають право на це, а саме: без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту, без відповідного документа на право власності чи користування земельною ділянкою. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] без належного дозволу, здійснила самочинне будівництво прибудови по [ADDRESS] . Отже, у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого ЦК України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, тобто ч. 7 ст. 376 ЦК України спірні правовідносини не регулює. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наданих позивачем та досліджених судом письмових доказів, які є належними та допустимими, встановлено та підтверджено, що відповідач без належного дозволу, здійснила самочинне будівництво прибудови по [ADDRESS] , що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, порушивши майнові права територіальної громади міста Харкова, зокрема право власності територіальної громади на земельну ділянку шляхом її незаконної забудови. Отже, вказане самочинне будівництво прибудови є самочинним будівництвом у розумінні положень ч.1ст.376 ЦК України, а тому згідно з положеннями ч.4ст.376 ЦК України підлягають знесенню. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи із зазначених приписів Закону та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем і ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених Харківською міською радою позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved