Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Іршавського районного суду від 29.10.2014 розірвано. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Іршавського районного суду від 0503.2014 з відповідача на її користь стягуються аліменти в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2014 і до досягнення дітьми повноліття. На даний час присуджених коштів є недостатньо для належного забезпечення спільних дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку з огляду на значне здорощання, як продуктів харчування, продовольчих товарів, так і медичних препаратів необхідних дітям. Зазначає, що син [PERSON] навчається на четвертому курсі за ОКР «Молодший спеціаліст» в Комунальному закладі вищої освіти «Ужгородський інститут культури і мистецтв» спеціалізація «Народні інструменти», форма навчання денна, регіональне замовлення. Витрати на проживання в гуртожитку здійснюються нею самостійно. Крім того, менший син [PERSON] є дитиною-інвалідом. Також зазначає, що відповідач є працездатним, ніякими хронічними захворюваннями не страждає, а розмір раніше стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на їх матеріальне забезпечення, розвиток, що є наслідком зміни її матеріального становища як позивача в бік погіршення. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також подорожчали продукти харчування, зросла вартість одягу, вартість медичних препаратів. Всі витрати на розвиток здібностей дітей, відпочинок, навчання, проживання у гуртожитку, оздоровлення забезпечує самостійно. На підставі викладеного позивачка просить ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних аліментів із [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] з 1000,00 грн. на 3500,00 грн. та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 3500,00 грн., щомісячно на час навчання. Ухвалою судді від 17.01.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.\~\~\~ Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому вказує, що ніколи не ухилявся від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання синів, але оплата аліментів щомісячно в розмірі 7000,00 грн. є для нього на сьогодні непосильною. Також, викладені обставини у позовній заяві про те, що він сплачує 1000 грн. не відповідають дійсності, оскільки згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.01.2022 він сплачує аліменти в розмірі 1310 грн.. На теперішній час, у зв`язку, з пандемією коронавірусу в Україні та країнах Європи, він не має постійної роботи і відповідно його матеріальний стан значно погіршився, офіційно не працює та не займається підприємницькою діяльністю, ті періодичні та незначні заробітки, які він отримує є недостатніми для сплати аліментів на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1310 грн на сина [PERSON] та 1000 грн на сина [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, які причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав суду відзив, де позовні вимоги визнав частково. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 19.10.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5,6). Також встановлено, що син сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Іршавським УПСЗН Закарпатської області (а.с.17). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний\~та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 618 грн, з 1 липня - 2 744 грн, з 1 грудня - 2 833 грн.. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвиток дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 05.03.2014 пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Як вбачається із матеріалів справи син сторін [PERSON] навчається на четвертому курсі за ОКР «Молодший спеціаліст» в Комунальному закладі вищої освіти «Ужгородський інститут культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради, спеціальність «Музичне мистецтво», спеціалізація «Народні інструменти», форма навчання денна, регіональне замовлення, що стверджується довідкою № 01-28/171 від 09.08.2021 (а.с.15). Згідно квитанцій син сторін [PERSON] сплачує проживання у гуртожитку (а.с. 18-24, 26, 51). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч. ч. 1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що син сторін [PERSON] на день звернення позивача до суду продовжує навчання на денній формі, що позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Суд враховує долучену відповідачем до відзиву довідку, з якої вбачається, що відповідач не працює, не навчається. Разом з тим слід зазначити, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, а отже не позбавлений можливості заробляти. Також суд враховує, що син сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом. З урахуванням\~наведеного та\~виходячи з\~того,\~що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.03.2014 до 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, а також слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2021 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Зважаючи на викладене, позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial