Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) із земель колективної власності, сільськогосподарського підприємства ім. Кірова, розміром 4,84 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, розташовану на території с. Ульянівка Житомирського району Житомирської області. 18.10.2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрус А. В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] право на земельну частку (пай), що розташована на землях Колективного сільськогосподарського підриємства ім. Кірова в с. Улянівка Житомирського району Житомирської області, площею 4,84 в умовних кадастрових гектарах. Ухвалою суду від 01.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 23). Ухвалою суду від 29.11.2021 року, за заявою представника позивача, замінено відповідача Виконавчий комітет Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на належного відповідача - Терерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області (а.с. 27). 10.02.2022 року від позивача надійшли додаткові пояснення (а.с. 57-60), у яких зазначає, що її батько [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №-144129 однак при житті його втратив, за яких обставинах їй не відомо; для оформлення спадщини позивачу необхідно мати оригінал зазначеного сертифікату, проте, згідно повідомлення Тетерівської сільської ради оригінали таких документів, а також дублікати повторно не видаються (а.с. 61). У зв`язку з чим змушена звернутись до суду, для захисту своїх прав. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; судовий збір просить не покладати на відповідача (а.с. 68). Представник Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області засобами електронного зв`язку, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 66). Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком позивачки по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.04.1965 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.06.1985 року (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 13), який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до довідки Тетерівської сільської ради Житомирського району, Житомирської області № 408 від 19.07.2021 року (а.с. 15) згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності реформованого КСП ім. Кірова с. Улянівка Житомирського району Житомирської області, розміром 4,84 в умовних кадастрових гектарах, дійсно рахується сертифікат серія ЖТ № 0144129 за [PERSON] . Зазначене також підтверджується копією витягу з списків громадян-членів КСП ім. Кірова станом на 1997 рік; [PERSON] рахується під номером 128 (а.с. 17). З довідки Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 409 від 19.07.2021 року (а.с. 16) [PERSON] дійсно в шестимісячний строк фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андрус А. В. від 18.10.2021 року № 351/02-31 (а.с. 12) та копії спадкової справи № 121/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 39-55), спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не зверталисью Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.201 року приватним нотаріусом Андрусом А. В. (а.с. 11) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова, розташованого в с. Улянівка, Житомирського району, Житомирської області, розміром 4,84 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж ціє частки в натурі (на місцевості), з причини ненадання оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлого [PERSON] відкрилась до [INFO] . Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст. 549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України № 720 /95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» /далі - Указ №720/95/, має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювати в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -перебування в членах КСП на час паювання; -включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -одержання КСП цього акта. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого батька, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право на спадкове майно за законом. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем згідно клопотання її представника.

Outcome: approved