Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15113 гривень58 копійок, мотивуючи тим, що 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 7000 гривень на строк до 07 серпня 2019 року з фіксованою процентною ставкою 1,65% в день, що складає 602,25% реальної річної процентної ставки за кредитом. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. 12 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» відступило право вимоги за зазначеним вище кредитним договором згідно договору факторингу №40071779-16, позивач набув всі права кредитора за кредитним договором й має право вимоги до відповідача. 29 грудня 2021 року на адресу суду від імені відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому не зазначено дату його виготовлення, а також відсутній підпис особи, яка його надіслала. 11 січня 2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява від позивача, ухвалою суду від 18 січня 2022 року уточнену позовну заяву прийнято до провадження. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача у заяві просить розгляд справи проводити без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує, відповідач про причину неявки суду не повідомила, відзив на уточнений позов не подала. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір про споживчий кредит, за умовами якого остання отримала у кредит кошти в сумі 7000 гривень строком на 30 календарних днів й плата за користування кредитом у вигляді процентів становила 1,65% в день, про що свідчать договір споживчого кредиту №600773-А від 09 липня 2019 року, паспорт продукту «Споживчий кредит». Згідно пункту 4.3. цього договору повернення кредиту може здійснюватись одним платежем або частинами в строки, погоджені сторонами в графіку платежів, який є невід`ємним додатком до цього договору, розміщується в особистому кабінеті та надається позичальнику кредитодавцем із договором. У разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості, з першого дня прострочення позичальнику нараховується штрафна санкція у розмірі 1,66 (одна ціла шістдесят шість сотих) % від суми загального розмірі наданого кредиту, за кожний день прострочення (пункт 8.3 цього договору). Пунктом 9.1 договору визначено, що датою його укладання договору є дата його підписання сторонами в електронній формі. З наданих суду роздруківок з сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та інформаційної довідки №141/10 від 07 жовтня 2021 року слідує, що відповідач здійснила верифікацію кредитної карти Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», зареєструвалась у особистому кабінеті, заповнивши відомості про персональні дані, оформила заяву на отримання 7000 гривень кредитних коштів, погодилась з умовами надання грошових коштів, ознайомилась з інформацією про надання фінансової послуги, погодилась з правилами акції, підписала кредитний договір в електронній формі, ознайомилась з паспортом кредиту та отримала грошові кошти у відповідному розмірі (а.с.22-33, 40). З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» №12/09-2019 від 12 вересня 2019 року вбачається, що станом на 12 вересня 2019 року заборгованість відповідача за зазначеним договором про споживчий кредит становить 17416 гривень, в тому числі: 7000 гривень - сума отриманого кредиту; 6930 гривень - нараховані проценти; 3486 гривень-пеня. Відповідно до договору факторингу №40071779-16 від 12 вересня 2019 року до позивача перейшло право вимоги за зазначеним вище договором про споживчий кредит №600773-А від 09 липня 2019 року, що підтверджується копіями відповідного договору факторингу, з додатками №№1-6 до договору факторингу. З довідки позивача про стан заборгованості №11/01-Ф від 11 січня 2022 року слідує, що станом на 11 січня 2022 року заборгованість відповідача за договором споживчого кредиту №600773-А становить 15113 гривень58 копійок, в тому числі 7000 гривень - заборгованість за кредитом; 6930 гривень - заборгованість за відсотками; 1183 гривні 58 копійок - заборгованість за штрафними санкціями. Також з цієї довідки вбачається, що відповідачем на погашення боргу сплачено 2302 гривні 42 копійки. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що відповідач порушила договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за договором споживчого кредитування, й має сплатити заборгованість позивачу, до якого перейшло право вимоги за договором споживчого кредитування, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 гривень, в порядку статті 141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved