Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

09.12.2021 до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій остання просить суд розглянути справу в порядку загального позовного провадження, визнати виконавчий напис №5561 від 25.08.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 28787,65 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено нотаріальний напис № 5561 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200266928 від 15.05.2020, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Форвард», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард» за період з 17.05.2021 по 16.07.2021 в розмірі 27687,65 грн та виплати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1100 грн. Про вказаний виконавчий напис позивачу стало відомо у вересні 2021 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Так, позивач вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, оскільки відсутні підстави вважати безспірною нараховану суму боргу. Водночас приватним виконавцем було звернено стягнення на пенсію позивача для примусового виконання спірного виконавчого напису, у зв`язку з чим вона звернулася до суду зі вказаною позовною заявою. Ухвалою судді Квітки О.О. від 09.12.2021 справу було прийнято до свого розгляду, відкрито провадження, призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 28.12.2021 ухвалою суду в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 25.08.2021, зареєстрований в реєстрі за №5561 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 28787,65 грн у виконавчому провадженні №66885928, до розгляду справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до розгляду справи по суті. Крім того, ухвалою суду від 28.12.2021 витребувано у Акціонерного товариства «Банк Форвард» належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5561 від 25.08.2021. У приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином засвідчену копію виконавчого напису №5561 від 25.08.2021 та всіх документів, на підставі яких його було вчинено. У приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5561 від 25.08.2021 та відкрито виконавче провадження №66885928. В судове засідання позивач не з`явилася, завчасно подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, завчасно надіслав до суду витребувані судом документи, зазначивши, що між [PERSON] та ПАТ «Банк Форвард» 15.05.2020 було укладно кредитний договір № 200266928, за яким вона має заборгованість, яка станом на 15.02.2022 становить 27030,94 грн. АТ «Банк Форвард» на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надало всі передбачені законом документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам, вимогу про усунення порушення). Отже, виконавчий напис було вчинено відповідно до закону, тобто відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. При цьому, на думку представника відповідача, позивач не подала жодних розрахунків або переконливих доказів на підтвердження того, що на час вчинення виконавчого напису її заборгованість за кредитним договором була відсутня або була в іншому розмірі ніж зазначено у виконавчому написі. Треті особи в судове засідання також не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. подала до суду витребувані судом документи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. 14 травня 2020 року між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було укладено кредитний договір №200266928. Відповідно до інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, яка є додатком до договору №200266928 від 14.05.2020, зазначено, що сума кредиту становить 26144, 59 грн. 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Сазоновою О.М. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис №5561. Відповідно до вказаного виконавчого напису запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: п. Новохоперський Воронезької обл., місце роботи: Пенсійний Фонд України - пенсіонер, рнокпп [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором № 200266928 від 15.05.2020, укладеним між нею та ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Строк платежу по Кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.05.2021 по 16.07.2021. Сума повної заборгованості складає 27687,65 гривень (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 65 копійок), в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту - 18827,60 гривень (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять сім гривень 60 копійок); - заборгованість за процентами - 8860,05 гривень (вісім тисяч вісімсот шістдесят гривень 05 копійок). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із Стягувача, АТ «Банк Форвард», в розмірі 1100,00 гривень (одна тисяча сто гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 28787, 65 грн. 20.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 66885928 з примусового виконання виконавчого напису № 5561 від 25.08.2021 та про арешт коштів боржника [PERSON] .. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотарільного округу Сазонова О.М. керувалася статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Сазоновою О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте надані відповідачем до суду докази, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотарільного округу Сазоновій О.М. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] насправді не є доказом безспірності, оскільки вчиені у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Крім того, як вбачається зі спірного виконавчого напису кредит надавався позивачу ПАТ «Банк Форвард» 15.05.2020, тоді як наявна копія кредитного договору між сторонами свідчить, що його укладення відбулося 14.05.2020, тобто у виконавчому написі, крім іншого, наявна помилка у даті укладення спірного кредитного договору. При цьому жодних доказів на спростування позиції позивача ні відповідачем, ні третіми особами суду не надано. Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотарільного округу Сазонова О.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 25 серпня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5561, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також після відкриття провадження 20.12.2021 позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 28.12.2021 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 25.08.2021, зареєстрований в реєстрі за №5561 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 28787,65 грн у виконавчому провадженні №66885928, до розгляду справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до розгляду справи по суті. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову та той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору у розмірі розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, судовий збір у вказаних розмірах підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved