Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

ТОВ Сумигаз Збут звернулося до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 6490,45 грн. за спожитий природний газ. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до постанов КМУ від 01.10.2015 р. №758 (яка діяла з 01.10.2015 р. по 01.04.2017 р.), від 22.03.2017 р. №187 (яка діяла з 01.04.2017 р. по 31.10.2018 р.), та від 19.10.2018 р. №867 (яка діє з 01.11.2018 р.) Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, товариство є постачальником природного газу побутовим споживачам на території їх ліцензованої діяльності (м. Суми Сумської області, с. Мойка Краснокутського району Харківської області) до зміни постачальника природного газу. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, особовий рахунок № [NUMBER] , і користується послугами з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 (далі Типовий договір) та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 зі змінами та доповненнями (далі - Правила). Умови Типового договору постачання є публічним та однаковими для всіх побутових споживачів України. Однак, [PERSON] зобов`язання належним чином не виконує, надані ТОВ «Сумигаз збут» послуги з постачання природного газу вчасно не оплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2019 року по 31.10.2021 у розмірі 6057,35 грн., а також 307,25 грн. інфляційні витрати, 125,85 грн. 3% річних, що і змусило звернутись з позовом до суду. Крім того, просять стягнути з відповідача сплачений ними судовий збір в розмірі 2 270 гривень. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, особовий рахунок № [NUMBER] і користується послугами з постачання природного газу за адресою [ADDRESS] на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 (далі Типовий договір) та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 зі змінами та доповненнями (далі - Правила) (а.с.12). Умови Типового договору постачання є публічним та однаковими для всіх побутових споживачів України. [PERSON] зобов`язання належним чином не виконує, надані ТОВ «Сумигаз збут» послуги з постачання природного газу вчасно не оплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2019 року по 31.10.2021 у розмірі 6057,35 грн., а також 307,25 грн. інфляційні витрати, 125,85 грн. 3% річних (а.с.4,5,8). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання природного газу є однією з комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629, ч. 2 ст. 634 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У пункті 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідач доказів погашення заборгованості, обґрунтування на спростування позиції позивача суду не надав. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «Сумигаз збут» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ Сумигаз Збут заборгованість за спожитий природний газ 6057,35 грн., а також 307,25 грн. інфляційні витрати, 125,85 грн. 3% річних. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 квітня 2020 року в справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 270 гривень.

Outcome: approved