Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи в розмірі 12 000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2020 близько 18 год. 08 хв. за адресою: Вінницька область, Козятинський район, с Махнівка відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка від отриманих травм загинула. За вищевказаним фактом уповноваженими органами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020020000000324 від 10.09.2020. Внаслідок загибелі [PERSON] , [PERSON] , яка є матір`ю загиблої, завдано моральну шкоду. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Highlander» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу серії І-АМ №475936, то ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Дорожньо-транспортна пригода трапилась 10.09.2020, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 5000 грн. Оскільки у загиблої [PERSON] , крім матері [PERSON] , залишились чоловік [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] то позивачу, як матері загиблої, належить 1/5 частина загального розміру страхового відшкодування (60000,00), а саме 12 000,00 грн. Отже, відповідач у відповідності до ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забов`язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 12 000,00 грн. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження без виклику сторін. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.05.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] . Представник відповідача надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що оскільки кримінальне провадження №12020020000000324 не закінчено, позов до ПрАТ «УПСК», як до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, є передчасним. Також вказав, що для тримання страхового відшкодування позивач у порядку, встановленому ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю доньки, до ПрАТ «УПСК» не зверталася. Третя особа - [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 10.09.2020 близько 18 год. 08 хв. за адресою: Вінницька область, Козятинський район, с Махнівка відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] померла (а.с.56,57). Вказані обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12020020000000324 від 10.09.2020, попередня кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення ч.2 ст.286 КК України (а.с.53), довідкою №3020255284808238 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.54), обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 12020020000000324 від 10.09.2020 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК Украни ( а.с.156-161). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, на час настання події була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», поліс № АО4398576 (а.с. 55). Особами, першого ступення споріднення по відношенню до загиблої є (а с.59): Мати [PERSON] , 1950 року народження (а.с.60,61,123); Чоловік [PERSON] ,1976 року народження (а.с.62); Дочка [PERSON] , 2004 року народження (а.с.63); Син [PERSON] , 1999 року народження (а.с.64); Син [PERSON] , 1993 року народження (а.с.65); Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №199/1100/19. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Отже, обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини. При цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності або вироку суду не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Щодо доводів відповідача про незвернення відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди до ПрАТ «УПСК» , слід зазначити таке. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved