Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 20 травня 2021 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.10.2018 в розмірі 13 367,67 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 02.10.2018 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву №б/н та підтвердив свою згоду на те, що заява підписана ним разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, які складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, відповідачу було надано можливість розпорядитись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. А, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Договору, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку. Одночасно із позовом, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надало суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги до [PERSON] позивач підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.1, 2). Ухвалою судді від 28.05.2021 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.37-38). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав. Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 02.10.2018 [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву №б/н та підтвердив свою згоду на те, що заява підписана ним разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, які складають Договір та зобов`язався виконувати його умови (а.с.8). АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, відповідачу було надано можливість розпорядитись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 22.12.2020 має заборгованість за тілом кредита - 4 613,72 грн. і за пенею та комісією 8 753,95 грн. (а.с.7). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Визначальним є додержання письмової форми договору. При розгляді даного спору суд враховує, що у постанові від 03.07.2019 (провадження №14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила про відступ від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 (провадження №6-144цс14). Відповідач підписав анкету-заяву, яку можна розцінювати як складову невід`ємну частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Разом із тим, відсутні підстави вважати Умови та Правила надання банківських послуг частиною кредитного договору, оскільки цей документ не містить підпису відповідача. Виходячи з правових висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постанові №342/180/17 від 03.07.2019, суд відхиляє доводи позивача щодо укладання договору з відповідачем шляхом приєднання до Умов, Тарифів та Правил надання банком послуг. Позивачем не надано суду підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг. Відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Виходячи з зазначеного, беручи до уваги матеріали даної справи, які вказують на підписання відповідачем лише заяви-анкети та відсутність його підпису в Умов та Правилах надання банком послуг, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами. Факт користування відповідачем кредитним картковим рахунком також не свідчить про виконання банком ст.11 ЗУ від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» та не доводить, що відбулося свідоме прийняття відповідачем тих умов, на які вказує позивач. Отже, при вирішенні спору слід виходити з умов надання кредиту, які безпосередньо були підписані відповідачем. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту, який він фактично отримав на підставі анкети-заяви про надання банківських послуг.

Outcome: partial