Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року, яке видано [PERSON] , державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-693, після смерті батька та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року, яке видано [PERSON] , державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-694, після смерті матері, він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нього зареєстровано право власності на будинок, індексний номер витягів: 211242885 та 211242435 від 03.06.2020 року. Позивач зазначає, що відповідач - [PERSON] є його сином та зареєстрований в будинку, але не проживає за вищевказаною адресою з вересня 2016 року. Позивач звернувся з заявою про призначення субсидії на сплату комунальних послуг, але отримав відмову, тому що, при призначенні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих в будинку. Оскільки відповідач є зареєстрованим за вказаною адресою, фактично всі комунальні послуги оплачуються позивачем з урахуванням і відповідача, який є зареєстрованою за вказаною адресою. Таким чином, позивач, як власник вказаного приватного житлового приміщення, в якому зареєстрований відповідач, змушений як сплачувати за нього комунальні платежі, оскільки відповідач комунальні платежі за зазначеною адресою не сплачує, витрат по благоустрою будинку не несе, добровільно знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не має можливості, позивач не може користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити позов. В наданій суду письмовій заяві просить закінчити розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, наслідки ухвалення заочного рішення зрозумілі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, наведені позивачем, зазначили, що дійсно відповідач не проживає в будинку з 2016 року; про наявність перешкод з боку позивача для проживання відповідача у будинку, спроби його вселитись свідкам не відомо. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року, яке посвідчено державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстровано в реєстрі за № 1-693 та 1-694 (арк.с. 9, 11), позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, індексний номер: 211242435 від 03.06.2020 року (арк.с. 10) та за індексним номером: 211242885 від 03.06.2020 року (арк.с. 12). Згідно довідки про склад сім`ї від 24.06.2020 № 21/2421 (арк.с. 14) у будинку крім позивача зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який, як вбачається з акту про не проживання від 29.07.2021 року (арк.с. 13) в зазначеному будинку фактично не проживає з 2016 року, не сплачує комунальні послуги, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Факт непроживання відповідача у спірному будинку підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач як власник вищезазначеного будинку має право розпорядження своєю власністю на свій розсуд: продати, подарувати, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved