Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У грудні 2021 року до Яготинського районного суду Київської області надійшла позовна заява Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 19.03.2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав з Банком заяву-договір № 2018/1_С/130-001169 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Банком. Відповідно до заяви-договору № 2018/1_С/130-001169 від 19.03.2018 року позичальнику надано кредит у формі дозволеного овердрафту за програмою «Старт ДРАЙВ ЗКП», кредитний договір № 2018/ОВР/130-000258, субрахунок № 26203000072826.500101.980, строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 12 місяців: з 19.03.2018 року по 18.03.2019 року. Початкова сума ліміту дозволеного овердрафту становить 0,00 грн. Базова процентна ставка за користування овердрафтом становить 36% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48% річних. Відповідно до умов заяви-договору максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000 грн. Банк має право на свій розсуд зменшувати або збільшувати розмір ліміту дозволеного овердрафту, в межах максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту, на умовах, визначених правилами з обов`язковим повідомленням про це шляхом надсилання СМС-повідомлення на номер мобільного телефону та відповідним відображенням у виписках, в тому числі на чеках та екранах банкоматів. Банком було здійснено встановлення ліміту дозволеного овердрафту 13.09.2018 року у розмірі 31 900 грн. Факт встановлення ліміту овердрафту відповідачеві згідно його заяви-договору № 2018/1 _С/130-001169, кредитний договір № 2018/ОВР/130-000258 від 19.03.2018 року, факт користування відповідачем кредитними коштами, операції з часткового погашення відповідачем ліміту овердрафту та погашення процентів за користування овердрафтом, перенесення боргу за овердрафтом на рахунок прострочених платежів, нарахування процентів за користування овердрафтом, тощо, підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 19.03.2018 року по 28.09.2021 року. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.09.2021 року у нього утворилась заборгованість в сумі 38 643,57 грн, яка складається з: 20 751,74 грн - заборгованість по кредиту поточна, 11 273,52 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 6 618,31 грн - заборгованість по процентах прострочена. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, а також судові витрати. 22.12.2021 року до суду надійшла відповідь з Яготинської міської ради про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; 10.02.2022 року розгляд справи відкладався. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення ухвали суду від 23.12.2021 та позовної заяви з додатками двічі рекомендованими листами з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем його проживання, які повернуті до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Судом встановлено, що 19.03.2018 між Банком та [PERSON] укладено заяву-договір № 2018/1_С/130-001169 про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Банком. Відповідно до п. 6.6.1. та п. 6.6.2. Правил Банк приймає від Клієнта Заяву-Договір, в якій зазначається: початковий розмір Ліміту Дозволеного овердрафту; максимальний розмір Ліміту Дозволеного овердрафту та строк кредитування - на рівні, визначеному відповідною Програмою кредитування; діюча для відповідного кредитного Продукту на момент підписання Заяви-Договору процентна ставка. Також визначено, що Банк проводить заходи щодо оцінки кредитоспроможності Клієнта згідно з вимогами законодавства, яке регулює відносини у сфері споживчого кредитування, та у разі прийняття рішення щодо видачі кредиту встановлює розмір ліміту дозволеного овердрафту відповідно до внутрішніх правил управління ризиками, у порядку визначеному цим розділом Правил; проценту ставку - у розмірі, що діє для відповідного кредитного Продукту на день встановлення розміру Ліміту дозволеного овердрафту, строк кредитування - відповідно до строку, передбаченого для відповідного кредитного Продукту, починаючи з встановлення розміру ліміту дозволеного овердрафту, повідомляючи про це Клієнта шляхом направлення відповідного SMS- повідомлення. Відповідно до заяви-договору № 2018/1_С/130-001169 від 19.03.2018 року [PERSON] надано кредит у формі дозволеного овердрафту за програмою «Старт ДРАЙВ ЗКП», кредитний договір № 2018/ОВР/130-000258, субрахунок № 26203000072826.500101.980, строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 12 місяців: з 19.03.2018 року по 18.03.2019 року. Початкова сума ліміту дозволеного овердрафту становить 0,00 грн. Базова процентна ставка за користування овердрафтом становить 36% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48% річних. Відповідно до умов заяви-договору максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту становить 300 000 грн. Банк має право на свій розсуд зменшувати або збільшувати розмір ліміту дозволеного овердрафту, в межах максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту, на умовах, визначених правилами з обов`язковим повідомленням про це шляхом надсилання СМС-повідомлення на номер мобільного телефону та відповідним відображенням у виписках, в тому числі на чеках та екранах банкоматів. Факт встановлення ліміту овердрафту Відповідачеві згідно його заяви-договору № 2018/1 _С/130-001169, кредитний договір № 2018/ОВР/130-000258 від 19.03.2018 року, факт користування відповідачем кредитними коштами, операції з часткового погашення відповідачем ліміту овердрафту та погашення процентів за користування овердрафтом, перенесення боргу за овердрафтом на рахунок прострочених платежів, нарахування процентів за користування овердрафтом, тощо, підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 19.03.2018 року по 28.09.2021 року. Згідно п. 5.3.4 Правил Банк має право змінювати умови обслуговування Клієнта за укладеним Договором у порядку, визначеному розділами 7 та 15 цих Правил, а Клієнт зобов`язується відстежувати зазначені зміни за інформацією, яка оприлюднюється на Сайті Банку (п. 5.2.4. Правил). Відповідно до п. 7.2.5.1. Правил після спливу строку дії Дозволеного овердрафту, визначеного у Заяві-Договорі, дія Дозволеного овердрафту може щоразу подовжуватися на такий самий строк у разі прийняття Банком рішення щодо пролонгації строку дії Дозволеного овердрафту. Датою початку нового строку дії Дозволеного овердрафту вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії Дозволеного овердрафту. Відповідно до розділу 5 Правил Клієнт зобов`язався ознайомлюватися з умовами Правил/Продуктів, що розміщені зокрема на сайті Банку, відстежувати їх зміни у порядку визначеному розділом 15 цих Правил; сплачувати Банку суми всіх операцій, ініційованих із застосуванням картки та/або інших платіжних інструментів, комісійної винагороди, додаткових витрат, штрафних санкцій, інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв`язку з використанням карток, на умовах укладеного Договору, зокрема в розмірах та строках, встановлених Тарифними планами, Програмами кредитування; погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом, у тому числі у сумі мінімальних платежів, та за нарахованим процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та у строки, що визначені укладеним Договором, у тому числі розділами 6 та 7 цих Правил, Заявою-Договором, Програмою кредитування, графіком зменшення ліміту дозволеного овердрафту. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування відповідачем не повертаються. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не спростувала доводів позивача щодо отримання кредитної картки та користування нею, крім того, факт користування кредитними коштами підтверджується випискою щодо руху коштів, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами для особистих потреб. Проведення відповідних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідач повинна була повернути позивачу у добровільному порядку зняті або витрачені нею з рахунку грошові кошти, проте свій обов`язок не виконала, не забезпечивши своєчасне та достатнє погашення заборгованості за кредитом. Так, доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть підтверджувати факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Наведене узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження 61-47244св18) та від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19). Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, суд вважає, що наданий банком розрахунок є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупністю з випискою по рахунку відповідача свідчить про отримання останньою кредитних коштів. При цьому відповідачем не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є її процесуальним обов`язком. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає доведеними факт отримання відповідачем кредитних коштів у позивача, користування вказаними коштами та наявність у відповідача непогашеної заборгованості за тілом кредиту в оспорюваній сумі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Позивач надав розрахунок заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, що складає 6 618,31 грн простроченої заборгованості по процентах. Зважаючи на те, що вказаний розрахунок відповідач не спростував, а умовами договору визначено розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитними коштами, а також строк їх погашення, суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок як обґрунтований, а отже вимога позивача в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, відповідач не надав. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що відповідач не спростував заявлені до нього позивачем вимоги, не надав доказів на погашення заборгованості, що виникла за укладеним між сторонами договором, враховуючи здійсненні судом висновки щодо розрахунку позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270 грн судового збору.

Outcome: approved