Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, який обгрунтовував тим, що з 2002 року він з відповідачкою [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.08.2014 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення залишилась проживати разом з матір`ю. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05.09.2012 року по справі №1814/982/2012 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Пізніше він розпочав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] . Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Буринського районного суду від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20 з нього на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилися обставини, які враховувались при призначенні судами розміру аліментів на утримання дітей, а також судом не були враховані обставини при визначенні розміру аліментів згідно судового наказу, які полягали в наступному: мінімальний розмір аліментів згідно ст.ст.182, 184 СК України складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімальний розмір аліментів для сина [PERSON] складає 960 грн. 50 коп., а для дочки [PERSON] 1197 грн. 50 коп.; сума його середнього заробітку у 2021 році (січень-лютий) становить 10 274 грн.; при визначенні розміру аліментів як дочці так і сину не враховувалось наявність кожного з них на утриманні; крім того він утримує хвору матір [PERSON] , на яку в середньому витрачає близько 1200 грн; у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. На підставі викладеного [PERSON] просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05.09.2012 року по справі №1914/982/2012 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] , з ј частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/8 частину його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Буринського районного суду від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на 1/8 частину його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. А також просив відкликати виконавчий лист виданий згідно рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05.09.2012 року по справі №1814/982/2012 та судовий наказ Буринського районного суду Сумської області від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20, та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь судові витрати по справі. 15.06.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що збільшення мінімального розміру аліментів в законодавстві жодним чином не погіршило матеріального становища позивача, оскільки стягувані суми на обох дітей не перевищують 50 % його заробітної плати, є значно меншими, сума сплачених аліментів становить менше 1/4 частки його доходу. Позивач є здоровою працездатною особою і у випадку незадоволенням своїм заробітком має право віднайти роботу з більшою зарплатою для забезпечення всіх своїх потреб та потреб своїх дітей, а тому він як батько зобов`язаний їх належним чином утримувати. Звертає увагу, що з позивача більше не стягуються аліменти на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з досягненням останньою повноліття, що свідчить про покращення матеріального становища позивача. Що стосується обов`язку позивача утримувати непрацездатну хвору матір [PERSON] , то остання є пенсіонеркою та має самостійний дохід у вигляді пенсії, та достовірними доказами не підтверджено те, що остання потребує такого утримання і отримує його в заявленому позивачем розмірі. Відсутність заборгованості по сплаті аліментів свідчить про те, що позивач має можливість їх сплатити у визначеному розмірі. Крім того, у позивача у власності є земельна ділянка, яку він здає в оренду та отримує за це орендну плату. В подальшому від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив змінити лише розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Буринського районного суду від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 частини на 1/8 частину його заробітку (доходу), відкликати судовий наказ Буринського районного суду Сумської області від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20, та стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Крім того, в заяві [PERSON] просить змінити процесуальний статус [PERSON] з відповідача на третю особу на стороні відповідача. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, в зв`язку з чим було припинено стягнення з нього аліментів на її утримання. Таким чином, [PERSON] відмовляється від позовних вимог до [PERSON] . Сторони та треті особи, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в редакції викладеній в заяві про їх уточнення, а саме лише в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] . Крім підстав наведених у позові представник позивача також покликався на те, що не зважаючи на припинення стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] в зв`язку з досягненням нею повноліття на даний час рішенням Путивльського районного суду від 15.11.2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання вказаної повнолітньої дитини, як такої що продовжує навчання, однак рішення суду не набрало законної сили. Відповідач [PERSON] та представник Буринського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про причини неявки суду не повідомили та заяв про відкладення судового розгляду не подавали. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Заслухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.08.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією рішення Путивльського районного суду Сумської області від 13.08.2014 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05.09.2012 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Відповідно до довідки про сплату аліментів начальника Буринського РВ ДВС [PERSON] дійсно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] згідно з виконавчим листом 1814/982/2012 від 19.09.2012 року Путивльського районного суду Сумської області про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ј ч. від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти утримуються з заробітної плати боржника, заборгованість станом на 18.03.2021 року відсутня (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Судовим наказом Буринського районного суду від 18.01.2021 року по справі №574/1187/20 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Відповідно до довідки про сплату аліментів начальника Буринського РВ ДВС [PERSON] дійсно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] згідно з виконавчим листом 574/1187/20 від 18.01.2021 року Букринського районного суду Сумської області про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ј ч. від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти утримуються з заробітної плати боржника, заборгованість станом на 18.03.2021 року відсутня (а.с.18). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду даної справи судом [PERSON] , [INFO] , [INFO] досягла повноліття і з серпня 2021 року припинилось стягнення із [PERSON] аліментів на її утримання, що підтверджується довідкою Буринського РВ ДВС (а.с.89). Таким чином, неврахування аліментів, які стягувалися на підставі рішення суду з [PERSON] на утримання [PERSON] , при винесенні судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , не може бути підставою для ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів, визначеного вказаним судовим наказом. Крім того, сторонами не заперечується, що заборгованість по сплаті аліментів, як на утримання дочки, так і на утримання сина, у позивача відсутня, що свідчить про наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Доводи позивача про перебування на його утриманні матері [PERSON] , [INFO] , є необґрунтованими, так як для встановлення перебування однієї особи на утриманні іншої необхідно, щоб допомога, яка надається утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для його існування. Однак, жодних доказів надання [PERSON] своїй матері матеріальної допомоги, яка є постійним та основним її джерелом засобів для існування, суду не надано. Досягнення [PERSON] пенсійного віку та наявність в неї певного захворювання, не може безумовно свідчити про її перебування на утриманні позивача. Доказів, які б містили дані з приводу щомісячної вартості лікування [PERSON] та розмір пов`язаних із ним витрат позивачем також не надано. Також, суд не може прийняти доводи представника позивача про те, що на даний час з позивача рішенням Путивльського районного суду від 15.11.2021 року стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.49 ЦПК України, зміна позивачем підстав позову допускається до закінчення підготовчого судового засідання. Крім того, докази ухвалення такого рішення суду та набрання ним законної сили в матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволені позову відмовлено, то судовий збір з відповідачів на користь позивача стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed