Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.09.2017 року, яке набрало законної сили, йому присуджено до сплати аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по Ѕ частині всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дітей щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з 28.08.2017 року. Вказує, що його матеріальне становище погіршилось, так як звільнився з роботи, вдруге одружений та має на утриманні ще одну дитину, проживає в господарстві батька, який є пенсіонером, а джерелом доходів їхньої сім`ї є батькова пенсія та допомога держави на дитину. З часу присудження аліментів значно підвищилися ціни на комунальні послуги, продукти харчування, товари першої необхідності, що також впливає на матеріальне становище позивача. Враховуючи вище наведене просив змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вічу, починаючи стягнення із дати набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала відзив, в якому позов не визнала у зв`язку із тим, що позивач жодним чином не підтверджує належними та допустимими доказами неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, через наявність заборгованості по сплаті аліментів можна зробити висновок про безвідповідальне ставлення до батьківських обов`язків та матеріального забезпечення дітей. Крім того посилається на ст.181 СК Україні, відповідно до якої спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні відповідачки. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.09.2017 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі по Ѕ частині всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дітей щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з 28.08.2017 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2018 року. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] 07.05.2019 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . У цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . З наявного в матеріалах справи Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 87 від 26.11.2021 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] ,1960 р.н., матір`ю [PERSON] , 1961 р.н., дружиною [PERSON] ,1996 р.н., дочкою [PERSON] ,2016 р.н., сином [PERSON] , 2021 р.н. В розділі 8 цього акту зазначеного, що, зі слів позивача, він дійсно не працює, домашнє господарство не веде, проживає разом із своєю сім`єю та батьком [PERSON] , який є пенсіонером. Дохід сім`ї складається із пенсії батька та допомоги на дитину. Умови сім`ї задовільні. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.11.2021 року, станом на 01.11.2021 року заборгованість становить 140\~082 грн 23 коп. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 181 цього Кодексу спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. А відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже суд вважає за потрібне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його заробітку, перед судом він не вправі ставити питання про заміну способу стягнення аліментів. Таке положення ч.3 ст.181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також інтересам особи, з якою дитина проживає. Таким чином,\~враховуючи встановлені\~обставини справи\~та зазначені\~норми права,\~суд доходить\~висновку,\~що посилання\~позивача на\~положення ст.192\~СК України\~як на\~підставу для\~задоволення заявлених\~ним позовних\~вимог,\~є хибним,\~адже він\~просив змінити\~спосіб стягнення\~аліментів,\~посилаючись на\~погіршення свого\~майнового стану\~у зв`язку\~із звільнення\~із роботи\~та зміну\~сімейного стану, у зв`язку зі чим у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст. 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed