Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із указаним позовом, в якому зазначили, що 02.12.2020 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи технічно справним транспортним засобом марки ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] , по проспекту Незалежності, 186, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав їм перевагу в русі, внаслідок чого здійснив наїзд на останніх, заподіявши при цьому тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості кожному, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я, заподіяло сильний фізичний біль та моральні страждання. Зі змісту позову вбачається, що внаслідок вищенаведених протиправних дій позивачу [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин лобної ділянки голови, лівого ліктьового суглобу та правого кульшового, ЗЧМТ, струс головного мозку від 02.12.2020 року, іншим позивачам [PERSON] та [PERSON] - забої м`яких тканин, синці в області рук та ніг, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується виписками із медичних карт хворих. Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В. від 06.04.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Позивачі стверджують у позові, що після отриманих травм вони вимушені були звертатись до лікарів за медичною допомогою та обстеженням, навіть лікуватися стаціонарно, при цьому оплата вартості лікування була понесена за рахунок держави, оскільки всі являються військовими, студентами військового інституту та знаходяться на повному медичному забезпеченні. Разом з тим вказані події внесли корективи у навчальні плани внаслідок тривалого лікування та неможливість продовження активного способу життя. Як слідує зі змісту позову, у зв`язку із спричиненням позивачам тілесних ушкоджень вони перенесли та переносять до даного часу моральні страждання, оскільки погіршився стан їх фізичного здоров`я, у них була обмежена можливість продовження звичайного ритму життя та навчання, що призвело до академічної заборгованості у ВНЗі та особливо по фізичних дисциплінах, що також завдає додаткового стресу, який був отриманий під час події, спричиненої неправомірними діями відповідача. Від пережитого у позивачів почалися головні болі, які не проходять тривалий час, всі стали знервовані та змушені прикладати додаткових зусиль, щоб повернутися до звичного ритму життя. З огляду на викладене у позовній заяві та оскільки [PERSON] \~у добровільному\~порядку не\~відшкодовує шкоду позивачі просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] 30 000 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 20 000 грн. моральної шкоди, та на користь [PERSON] 20 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 07.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 10.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залучено до участі у справі як співвідповідача. У поданому 14.12.2021 на адресу суду відзиві представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» своїх заперечень проти позову не викладав у зв`язку із відсутністю вимог до товариства. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при визначенні розміру відшкодування слід враховувати вимоги розумності і справедливості, натомість як свідчать матеріали справи тільки позивачем [PERSON] в підтвердження звернення до лікаря та лікування представлені медичні документи виписка із медичної карти стаціонарного хворого. Двоє ж інших позивачів, [PERSON] та [PERSON] , не надали жодного медичного документа в підтвердження ушкодження здоров`я, яке сталося внаслідок ДТП, та не зазначили з чого вони виходили, вимагаючи відшкодування моральної шкоди. Окремо відповідач просив суд звернути увагу на те, що при скоєнні ДТП діяв не навмисно, дуже шкодував, що так сталося, та хотів вибачитися, однак потерпілі спочатку не виходили на зв`язок, а потім пред`явили дуже значні суми відшкодування. Додав, що на даний час проживає з батьками та не працює, має проблеми із здоров`ям, у зв`язку з чим визнаний непридатним до військової служби, періодично перебуває на лікуванні з хронічним гепатитом, хронічним панкреатитом, гастроезафагальною рефлюксною хворобою, незмикання кардії. Підсумовуючи викладене у відзиві [PERSON] вимоги позивача [PERSON] вважає завищеними, а вимоги [PERSON] та [PERSON] безпідставними та такими, що не підтверджуються ніякими доказами. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що всі витрати по лікуванню його довірителів понесла військова частина. Також до цього часу позивачі не отримали страхового відшкодування від страхової компанії в межах лімітів, хоча зверталися до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ще в листопаді 2021 року. За словами представника, [PERSON] постраждав найбільше, перебував на стаціонарному лікуванні, у свою чергу іншим позивачам була надана невідкладна медична допомога. За наслідками ДТП всі троє потрапили до травматологічного відділення, однак [PERSON] та [PERSON] після огляду лікарем повернутися додому і в подальшому лікувалися амбулаторно. Адвокат просив не брати до уваги відзив відповідача на позовну заяву, який подано з пропущенням строків, та залишити його без розгляду. Додатково представник зауважив, що моральну шкоду позивачі пов`язують не тільки з заподіянням їм ушкоджень, а в першу чергу із протиправною поведінкою відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вину у скоєнні ДТП визнає. Готовий виплатити [PERSON] 10 000 грн., оскільки він єдиний після ДТП лежав, інші розбіглися і у подальшому знімали все на камеру. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Хомчук В.А. просила поновити строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У пункті 5 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з частиною шостою статті 82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту постанови судді Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В. від 06.04.2021 року у справі №295/3030/21 слідує, що [PERSON] 02.12.2020 о 16 годині 30 хвилин в м. Житомирі по пр-ту Незалежності, 186 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу в русі пішоходам [PERSON] , 2000 р.н., [PERSON] , 2002 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., внаслідок чого скоїв наїзд на них, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому відповідач вину у вчиненні правопорушення в суді визнав, а саме провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. З наявної\~в матеріалах\~справи копії\~виписки №4040\~з медичної\~карти стаціонарного\~хворого вбачається,\~що [PERSON] \~з 02.12.2020\~року по\~11.12.2020\~року перебував\~на стаціонарному\~лікуванні з\~діагнозом:\~забій (02.12.2020)\~м`яких тканин лобної ділянки голови, лівого ліктьового та правого кульшового суглобів, ЗЧМТ, струс головного мозку від 02.12.2020 року. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії в/ч [NUMBER] №1612 від 11.12.2020, госпітальна ВЛК за наслідками проведеного 11.12.2020 року медичного огляду курсанта ІІ курсу ЖВІ [PERSON] дійшла висновку про отримання позивачем травми, пов`язаної із проходженням військової служби (Стан після перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (02.12.2020) із тимчасовим функціональним розладом центральної нервової системи) та котра на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує звільнення від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять календарних днів. У свою чергу в матеріалах справи №295/3030/21, яка була витребувана для огляду за клопотанням сторони позивачів, містились виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4041/614 [PERSON] та №4039/613 [PERSON] . За змістом виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4041/614 [PERSON] слідує, що останньому встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку (02.12.2020 року), забій лівої гомілки. Майже аналогічний за змістом діагноз, а саме ЗЧМТ, струс головного мозку (02.12.2020 року), забій лівого ліктьового та лівого колінного суглобів, зазначений у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4039/613 [PERSON] . Також у матеріалах справи №295/3030/21 містились довідки військово-лікарської комісії в/ч [NUMBER] №1597 від 10.12.2020 та №1596 від 10.12.2020 стосовно курсантів ІІ курсу ЖВІ [PERSON] та [PERSON] , в яких госпітальна ВЛК за наслідками проведених 10.12.2020 року медичних оглядів дійшла висновку про отримання позивачами травми, пов`язаної із проходженням військової служби (Стан після перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (02.12.2020) із тимчасовим функціональним розладом центральної нервової системи) та котра на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребувала звільнення від виконання службових обов`язків на десять календарних днів із перебуванням в медичному пункті частини. Встановивши вказані\~обставини та\~оцінивши перелічені\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що внаслідок\~ДТП,\~яка сталася\~через неправомірні\~дії відповідача [PERSON] , позивачам завдано моральної шкоди, котра полягала у фізичних та душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із ушкодженням їх здоров`я. В ході розгляду справи судом також встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Статтею 26-1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У відповідь на запит суду листом за вих. №72/13 від 17.01.2022 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повідомило, що ні [PERSON] , ні [PERSON] , а ні [PERSON] не зверталися до товариства із письмовими заявами про страхове відшкодування. У свою чергу позивачі не заявляли вимог до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування заподіяної їм в результаті ДТП моральної шкоди, а засади диспозитивності цивільного судочинства передбачають розгляд судом справи не інакше як в межах заявлених стороною позивача вимог. Зважаючи на викладене та враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності при визначенні розміру моральної шкоди суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] та по 3\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] та [PERSON] , що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Також на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 207,54 грн., від сплати якого позивачі звільнені.

Outcome: partial