Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася через свого представника адвоката Волошина С.В. з цим позовом до суду. Просить скасувати заборону відчуження (архівний запис) щодо житлового будинку по [ADDRESS] , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №37997789 від 28.09.2006 року реєстратором Буської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення 11078, 07.08.1983, не вказано, банк. Додаткові дані: Архівний номер 2946134LVOV21; Архівна дата 09.08.2001; Дата виникнення 08.07.1983; Номер реєстру 453996-120; Внутрішній номер DB01782A29F24F2B653B; коментар 7-100/1983, виключивши вказаний запис із вищезазначеного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зареєструвати припинення заборони. В обгрунтування позовних вимог представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла мати його довірительки [PERSON] , яка за життя склала заповіт на користь своєї дочки (позивачки у справі), в силу якого заповіла позивачці належний на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] . 16.08.2019 року приватним нотаріусом Буського нотаріального округу Львівської області позивачці видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого позивачка стала власником успадкованого вищевказаного житлового будинку. Проте, під час реєстрації нотаріусом вищевказаного права власності позивачці роз`яснено, що у реєстрі зафіксовано спірне обтяження (заборону) на відчуження спірного житлового будинку, де підставою вказано повідомлення 11078, 07.08.1983, не вказано, Банк (реєстраційний номер обтяження - 37997789 від 28.09.2006). Представник позивачки вважає спірне обтяження незаконним, оскільки із дати його внесення (07.08.1983) пройшли усі строки позовної давності, а до позивачки як спадкоємця померлої матері ніхто не звертався із будь-якими вимогами. Більше того, позивачка одразу після спадкування вказаного вище житлового будинку звернулась до АТ «Державний ощадний банк України» з метою вияснення наявності заборгованості, де їй повідомили, що заборгованість її покійної матері перед банком відсутня, про що видали позивачці відповідну довідку. Відтак, представник позивачки вважає, що наявність спірної заборони порушує права його довірительки щодо непорушності права приватної власності, зокрема, створює їй перешкоди у реалізації цього права в частині вільного розпорядження таким нерухомим майном, а тому просить заявлені позовні вимоги задовольнити повністю. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Волошин С.В. в судове засідання не з`явилися, направивши до суду письмову заяву представником позивачки, у якій адвокат Волошин С.В. просить справу розглянути у їх відсутності, а на позовних вимогах настоює та просить їх задовольнити повністю. Відповідач (Буська державна нотаріальна контора) явку свого повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечила, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, направивши до суду клопотання про розгляд справи у відсутності її представника (лист №905/01-16 від 21.12.2021), а позовних вимог по суті не оспорила. Третя особа (АТ «Державний ощадний банк України») явку свого повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечила, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, направивши через свого представника адвоката Мірошнікова П.В. до суду письмове пояснення, у якому підтвердила наявні в довідці №328 від 16.08.2019 року інформацію про відсутність заборгованості покійної матері позивачки [PERSON] перед ТВБВ №10013/051 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк». Також представник банку погоджується із тим, що відсутні правові підстави для подальшого існування спірного обтяження, що дозволяє провести державну реєстрацію його припинення. При цьому, представник банку вважає, що інші позовні вимоги є недоцільними, оскільки дублюють попередню позовну вимогу про припинення подальшого існування обтяження, а інша вимога позову про виключення запису про обтяження і державна реєстрація припинення обтяження є взаємовиключними позовними вимогами. Крім того, у поданому письмовому поясненні вказує на відсутність копій первинних документів, що слугували підставою реєстрації спірного обтяження нерухомого майна. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.08.2019 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177736129 від 16.08.2019 (а.с. 5-7). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №177699927 від 16.08.2019, на вказаний житловий будинок ( [ADDRESS] ) накладено заборону відчуження (реєстраційний номер обтяження - 37997789), зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.09.2006 року реєстратором Буської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення 11078, 07.08.1983, не вказано, банк. Додаткові дані: Архівний номер 2946134LVOV21; Архівна дата 09.08.2001; Дата виникнення 08.07.1983; Номер реєстру 453996-120; Внутрішній номер DB01782A29F24F2B653B; коментар 7-100/1983, про що вбачається із матеріалів справи (а.с. 11-13). Проте,\~як убачається\~із довідки\~ТВБВ №10013/051\~філії Львівського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк» за №328 від 16.08.2019, що станом на 16 серпня 2019 року заборгованість по кредиту [PERSON] (1943 р.н.) перед ТВБВ відсутня (а.с. 9). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 цього Кодексу встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до норми статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність заборони відчуження майна за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивачки не має іншого способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку, що заборона відчуження нерухомого майна, яке розташоване по [ADDRESS] , яке накладено Буською державною нотаріальною конторою, є безпідставним та обмежує права позивачки як володільця майна, а тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення шляхом скасування спірної заборони відчуження майна. Натомість, позовна вимога про виключення вказаного спірного запису із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та реєстрація припинення заборони, на думку суду, не підлягає до задоволення, оскільки є дублюючою та не спрямована на реальний судовий захист порушеного права, який досягається виключно скасуванням спірної заборони на відчуження нерухомого майна. Ураховуючи наведене та

Outcome: partial