Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] в квітні 2021 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.06.2018, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів його доходу на 1/4 частину всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову вказав, що його сімейний та майновий стани змінилися, він у 2020 році одружився та [INFO] у нього народився син [PERSON] . Дружина не працює - перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а його дохід у зв`язку з карантинними обмеженнями нестабільний. Також вказав, що не має у власності рухомого майна, в тому числі автомобіля, будинку чи земельної ділянки, тому не має змоги в подальшому сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. Відповідач 24.11.2021 подала відзив на позовну заяву, в якому повністю не визнала позовні вимоги. Вказала, що розмір аліментів, який сплачує відповідач за рішенням суду, становить 1006 грн.50 коп., а це - гарантовані державою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що цей розмір аліментів не є непосильним тягарем для молодого здорового чоловіка з двома вищими освітами, а також не забезпечує нормального гармонійного розвитку дитини, як це передбачено чинним вітчизняним та міжнародним законодавством (а.с.41) . В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що майновий стан відповідача не змінився, крім доньки [PERSON] , [INFO], вона має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO]. Наразі відповідач працює, проте її дохід є невеликим, тому вона перебуває на обліку в управлінні соцзахисту та отримує допомогу по малозабезпеченості. Сама лише зміна сімейного стану позивача не може бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, а інших допустимих доказів, які б впливали на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, позивач не надав. Вважає заявлений позов безпідставним ще й з тих підстав, що аліменти стягнуті за рішенням суду, ухваленим у позовному провадженні з урахуванням усіх обставин, належним чином встановлених судом, а тому просила повністю відмовити у задоволенні позову. Суд заслухав пояснення сторін по справі, дослідив письмові матеріали та вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.06.2018 стягнуто з [PERSON] (ід.номер [NUMBER] ), [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 07.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). На час винесення рішення про стягнення аліментів [PERSON] не працювала, знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що було враховано судом при визначенні розміру аліментів (а.с. 9-11). Наразі ж відповідач працює, вказаний факт підтвердила її представник у судовому засіданні, що свідчить про зміну її матеріального стану. Судом встановлено, що позивач 22.02.2020 уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 12), а [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 13). Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання однієї неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом у захисті прав обох дітей позивача.

Outcome: approved