Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 1995 року і по день його смерті [INFO] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 13.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 14.02.2022 року. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надав на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог, просив їх задовольнити за їх відсутності за наявними в справі доказами (а.с. 35). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі (а.с. 31-34). Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, надані докази, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Пункт 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З 1995 року і до 14.05.2021 року [PERSON] перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджено довідкою Чистопільського старостинського округу Верхньорогачицької селищної ради Каховського району Херсонської області №273 від 05.08.2021 року (а.с. 13). При цьому, з 1995 року вони постійно мешкали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Чистопільського старостинського округу Верхньорогачицької селищної ради Каховського району Херсонської області №287 від 27.08.2021 року (а.с. 11). Інші громадяни за даною адресою не зареєстровані та не проживали. Впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, разом вирішували проблеми, які виникали впродовж сімейного життя. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Верхньорогачицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 6). Заявник також здійснила поховання померлого (а.с. 13). За життя [PERSON] набув право власності на майно, а саме: земельну ділянку площею 11,260 га, в межах згідно з планом в повному обсязі, на яку видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХС№036009, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №214 (а.с. 8), та земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер 6521586000:06:060:0051 в межах згідно з планом в повному обсязі, на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№504594, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №010671800565 (а.с. 7), що розташовані на території Чистопільської сільської ради Верхньорогачицького району Херсонської області. З метою прийняття спадщини та оформлення спадкового майна [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, але постановою приватного нотаріуса Каховського районного нотаріального округу Бабець Сергія Вікторовича від 10.12.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та роз`яснено, що необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, так як шлюб між нею та померлим не було зареєстровано в органах РАЦС і на даний час вона не має доказів ведення спільного господарства з померлим. Інших спадкоємців немає (а.с. 10). Все вищевикладене також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14,16). Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] шлюбні відносини офіційно не оформляли і ніяк документально факт спільного проживання саме однією сім`єю не фіксували, на сьогоднішній день вона не має можливості у позасудовому порядку довести своє право на спадщину за законом, як спадкоємець четвертої черги. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] [PERSON] необхідно для оформлення спадщини, яка залишилася після його смерті. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Законодавчо процедура доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не регламентована, відповідно встановлення вказаного факту позасудовим шляхом неможливо, що у свою чергу створює перешкоди для оформлення спадкових прав. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Згідно з абзацом 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 489/5982/17 (за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) встановлено, норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто в межах проміжку часу, починаючи з 01.01.2004 року, що ґрунтується на вищезазначених вимогах закону. Також, вищезазначеною постановою встановлено, що обов`язковою умовою для визнання однією сім`єю чоловіка і жінки, які не перебувають в зареєстрованому шлюбі, крім власне факту спільного проживання, є ведення ними спільного побуту, господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належним чином оцінивши надані докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року і по день його смерті - [INFO] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Судом зазначається, що заявнику встановлення відповідного юридичного факту необхідно для отримання права на спадщину за законом у четверту чергу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. В зв`язку з наведеним суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі а саме вважає можливим встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] з 2004 року по день смерті остатнього. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні,.

Outcome: approved