Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 31059, відповідно до якого з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» належить стягнути заборгованість загальною сумою 10868,46 грн. При з?ясуванні походження вказаної заборгованості стало відомо, що виконавчий напис вчинено на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія«Аланд», яке є правонаступником прав кредитора ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 001-28101-290612 від 29 червня 2012 року, укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк». Вказав, що він погасив тіло кредиту перед ПАТ «Дельта Банк», ніяких повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не отримував. Також не отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5\~ від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутні доказів безспірності заборгованості, нотаріусом факт безспірності заборгованості не перевірявся. Крім того, оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, якою 24 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № 63709886. Відповідно до постанови про звернення стягнення на доходи боржника з його пенсії проводяться відрахування на погашення заборгованості, що підлягає стягненню за оспорюваним виконавчим написом. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 31059, вчинений 8 вересня 2021 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, згідно якого з нього належить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 10868,46 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 3 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 3 березня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. Згідно зі\~статтею\~279\~ЦПК України,\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження здійснюється\~судом за\~правилами,\~встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 03 березня 2021 року відповідачу та третім особам, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцезнаходження. 11 березня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено представнику відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 16 березня 2021 року. 10 березня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 12 березня 2021 року. 14 квітня 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням, що був адресований приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичу. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення являється відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до пункту 1 частини 8\~статті 128 ЦПК України,\~днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 8 вересня 2020 року вчинено виконавчий напис № 31059, відповідно до якого звернено стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-28101-290612 від 29 червня 2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов?язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 411/К від 27 квітня 2018 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов?язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-Ф від 11 серпня 2020 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться в період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в загальному розмірі 9516,78 грн. Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору № 001-28101-290612 від 29 червня 2012 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», термін повернення та сплати всіх плат по вказаному договору становить не пізніше 28 липня 2015 року. Такі обставини підтверджено даними виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 8 вересня 2020 року за № 31059 та кредитного договору № 001-28101-290612 від 29 червня 2012 року (а.с. 16, 20-21). 24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження № 63709886 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 8 вересня 2020 року за № 31059. Головним управлінням пенсійного фонду України, яке проводить нарахування та виплату пенсії [PERSON] , на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 27 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 63709886, проводяться відрахування 20% від розміру пенсії до виплати загальної суми заборгованості в загальному розмірі 10868,46 грн. (з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження). Вказані обставини підтверджуються даними постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження № 63709886 від 24 листопада 2020 року (а.с. 15), повідомлення Головного управління пенсійного фонду України від 01 лютого 2021 року (а.с. 12). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. За приписами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до правил вказаної статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Правилами підпунктів 1.1.,1.2. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5 (далі по тексту Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно підпункту 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують\~безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. За приписами підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Згідно\~статті 88 Закону\~України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому\~\~вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов?язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов?язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов?язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тлумачення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~свідчить, що документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинених нотаріусами виконавчих написів є: б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Положення статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі\~суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й\~установити\~та зазначити в рішенні\~чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідач, будучи обізнаним з позовними вимогами, відзиву до суду не направив, твердження позивача про вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса за відсутності безспірності суми заборгованості не спростував, доказів направлення вимоги про погашення заборгованості з зазначенням суми заборгованості не надав. Крім того, відповідно до пункту 1.2. кредитного договору № 001-28101-290612 від 29 червня 2012 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», термін повернення та сплати всіх плат по вказаному договору становить не пізніше 28 липня 2015 року. Таким чином, право вимоги на стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором виникло 29 липня 2015 року. Виконавчий напис вчинено 08 вересня 2020 року, тобто поза межами трьохрічного строку, встановленого правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідач не надав суду доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновки за результатами розгляду Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі\~статтею 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 6\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів безспірності заборгованості, поза межами трирічного строку, встановленого законом для вчинення виконавчих написів, а тому заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, підтверджені матеріалами справи і є доведеними. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок за подання позовної заяви та в сумі 454 гривень 20 копійок за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Крім того позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України,\~\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частини 2\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За правилами частини 2 та частини 3\~статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 175/21 від 22 лютого 2021 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 25 лютого 2021 року, акт виконаних робіт від 25 вересня 2021 року, квитанцією № 175/21 до прибуткового касового ордеру від 22 лютого 2021 року. Вказані витрати пов?язані з розглядом справи, документально підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, дій сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом. Вирішення питання про скасування заходів забезпечння позову Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 3 березня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі питання про підстави для скасування заходів забезпечення позову. Частинами 7,8\~статті 158\~ЦПК України\~встановлено,\~що у\~разі ухвалення\~судом рішення\~про задоволення\~позову заходи\~забезпечення позову\~продовжують діяти\~протягом дев`яноста\~днів з\~дня набрання\~вказаним рішенням\~законної сили\~або можуть\~бути скасовані\~за вмотивованим\~клопотанням учасника\~справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, заходи забезпечення позову, встановлені відповідно до ухвали від 3 березня 2021 року, продовжують діяти в порядку і у строки встановлені ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved