Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

07.10.2021 р. позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Головченка О.А. звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Фінансів", в якій просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 70067 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Форвард Фінансів" заборгованість за кредитним договором в сумі 9 212,25 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 23 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем була винесена постанова ВП № 66925175 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 70067, виданого 11.06.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 9212,25 грн. Зазначив, що на час вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, в документах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 70067 від 11.06.2021 року, відсутні докази належно направлення повідомлення боржнику як щодо наявної в нього заборгованості, так і повідомлення про відступлення прав вимоги від ВАТ «Райффайзен банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» в подальшому ТОВ «Центр фінансового лізингу», та в подальшому ТОВ «Форвард Фінансів». Вказав, що виписка з особового рахунку за кредитним договором взагалі відсутня, а тому не містить строків погашення заборгованості. Так само і в самому оскаржуваному виконавчому написі, приватним нотаріусом визначено, що строк платежу за кредитним договором настав без визначення конкретної дати. Наведене свідчить про те, що приватним нотаріусом було винесено оскаржуваний виконавчий напис без перевірки умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років у випадку загальної позовної давності та рік щодо вимог спеціальної позовної давності. Окрім того, стягнута за спірним виконавчим написом заборгованість за несплаченими відсотками за користуванням кредитом в сумі 7 163,67 грн. не є безспірною з огляду на те, що представником ТОВ «Форвард Фінансів» не було надано приватному нотаріусу доказів на підтвердження утворення даної заборгованості. Зазначив, що приватним нотаріусом не перевірено належним чином правосуб`єктність ТОВ «Форвард Фінансів», оскільки вищенаведені документи не містять відомостей про повідомлення боржника щодо зміни кредитора в зобов`язанні та до договорів відступлення не долучено належних доказів переходу права вимоги за зобов`язанням №010/08-112/62180 від 27.03.2007 до ТОВ «Форвард Фінансів». Посилаючись на вказані обставини, він звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 12.10.2021 р. була задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в межах виконавчого провадження № 66925175 за виконавчим написом № 70067 від 11.06.2021 р. 12.10.2021 р. ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва було відкрито провадження у дані цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] адвокат Головченко О.А. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідач - ТОВ "Форвард Фінансів" в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, була вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов проте, відзиву не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Третя особа - приватний виконавець Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяву із зазначенням причин неявки суду не надав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, під час розгляду справи було встановлено, що 11.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виданий виконавчий напис № 70067 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Форвард Фінансів" заборгованості в сумі 9 212,25 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. 23.09.2021 р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 66925175. Також з наданих позивачем документів вбачається, що 27.03.2007 р. між [PERSON] і ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений кредитний договір № 010/08-112/68180, згідно з умовами якого банк відкрив на ім`я позивача картковий рахунок та забезпечив розрахунки за операціями з картками відповідно до вимог чинного законодавства України та платіжних систем Visa International та MasterCani International. Банк на умовах цього Договору відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію до карткового рахунку, вказаного а п. 11 цього Договору, для здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки, отримання коштів в касах банків або через мережу банкомату. Розмір кредитної лінії (ліміт кредитування) за цим Договором становив 25 000,00 грн. Кредитна лінія була відкрита на строк 24 місяці з 27.03.2007 року по 27.03.2009 року. Крім того, 15.10.2010 р. та 19.02.2014 р. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та позивачем були укладені Додаткові угоди до кредитного договору № 010/08-112/68180 від 27.03.2007 р. Згідно з умовами Додаткової угоди № 1 від 19.02.2014 р. дата закінчення строку користування кредитом встановлена до 19.02.2018 р. Відповідно до наданої копії виконавчого напису нотаріуса № 70067 від 11.06.2021 р. стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2007 р. по 07.06.2021 р. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 11.06.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11.06.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того, під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правовідносин між ТОВ "Форвард Фінансів"" та [PERSON] . Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір за пред`явлення позовної заяви в сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову у даній цивільній справі, загалом на суму - 1362,00 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved