Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №17825, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», код ЄДРПОУ 37616221 заборгованості за Кредитним договором №013-26503-230611 від 23 червня 2011 року за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року у розмірі 33203,12 грн., та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~362.00грн., які складаються із судового збору за подання позовної заяви - 908.00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову 454.00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 квітня 2021 року до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. було направлено її письмове звернення. З відповіді на заяву позивачу стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. знаходиться виконавче провадження №64660719 від 22.03.2021 року по примусовому виконанні виконавчого напису №17825 від 01.02.2021р. виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 33203,12 грн. У виконавчому написі №17825 від 01.02.2021р. виданому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором №013-26503-230611 від 23 червня 2011 року, який був укладений нею, [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» правонаступником якого є відповідач. Сума заборгованості складає 32703,12 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 20825,42 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11877,70 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плату із стягувача 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню 33203,12 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. У приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочений платіж за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~року у\~справі №\~826/20084/14,\~визнано незаконною\~та не\~чинною Постанову\~Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написівнотаріусів» зокрема в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Кредитний договір №013-26503-230611 від 23.06.2011 року не був посвідчений в нотаріальній формі. Переліком в редакції від 29.11.2001 року взагалі не передбачено вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.02.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 року зазначена справа передана на розгляд судді Ткаченкові А.В. (а.с.22). Ухвалою суду від 24 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, від нотаріуса витребувано докази за клопотанням представника позивача (а.с.29-31). Ухвалою суду від 24 травня 2021 року також було забезпечено позов за заявою позивача, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом N 17825 від 01.02.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем (а.с.25-27). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, свого представник для участі в судовому розгляді не направив, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не наддав, жодних заяв, клопотань, заперечень чи іншого від нього також не надходило. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 24 травня 2021 року ухвалою суду витребувано докази за клопотанням представника позивача (а.с.29-31), які надійшли до суду 02.07.2021 року (а.с.47-55). Суд, відповідно до норм ч. 10 ст. 84 ЦПК України вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Так, 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, було вчинено виконавчий напис №17825, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», код ЄДРПОУ 37616221 заборгованості за Кредитним договором №013-26503-230611 від 23 червня 2011 року за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року у розмірі 33203,12 грн. (а.с.48). Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету міністрів України № 1172 від 29.06.1999, на який послалася нотаріус в оспорюваному виконавчому написі, станом на дату вчинення такого виконавчого напису - 01.02.2021, не містив вичерпного і точного переліку документів для його вчинення. Так, пункт 1 Переліку № 1172 напевне визначав і визначає лише оригінал нотаріально посвідченого договору, а інші документи називаються без конкретизації як «документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Пункт 2 Переліку № 1172 визначав перелік документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак на час вчинення виконавчого напису цей пункт не діяв, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку № 1172 зазначеним пунктом 2. Підставою для скасування зазначеного п. 2 Переліку № 1172 слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути підтверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення постановою Кабінету міністрів України виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів та не відповідає положенням статті 87 зазначеного Закону. Отже, нотаріус Горай О.С. у виконавчому написі № 17825 послалася на п. 2 Переліку № 1172 як на підставу для вчинення напису необґрунтовано та безпідставно. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Позивач заборгованість, про яку зазначено в оспорюваному виконавчому написі, не визнав. Інших документів на підтвердження заборгованості [PERSON] перед відповідачем до суду не було надано. Відповідач не надав суду належних, допустимих і достатніх в своїй сукупності доказів на підтвердження заборгованості позивача. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача з приводу наявності спору щодо заборгованості на момент вчинення виконавчого напису. Стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, тому в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконалася належним чином у безспірності заборгованості та розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі N 6-27цс15, зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі N 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статті 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. ТОВ «Росвен Інвест Україна» також не надало доказів того, що нотаріусу були надані докази отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої товариством заборгованості. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; беручи до уваги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірила відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису N 17825, вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошових коштів, як заборгованості за Кредитним договором №013-26503-230611 від 23 червня 2011 року за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року у розмірі 33203,12 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому на користь [PERSON] з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову та заяви про забезпечення позову в розмірі 1\~362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved