Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Бут Д.Л., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер дід позивачки по лінії матері - [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (до шлюбу мата прізвище [PERSON] ). [INFO] померла дружина діда позивачки - [PERSON] . Після смерті діда спадкоємцями першої черги були жінка спадкоємця - [PERSON] , мати позивачки - [PERSON] та її брат [PERSON] (відповідач). Після смерті діда позивачки залишилось майно - земельна ділянка площею 0.0604 га, що розташована на території садового товариства «Лісне» Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області. Після смерті своєї матері [INFO] , позивачка прийняла у спадщину усе наявне у спадкодавиці майно, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом від І7.04.2015. Через майже 7 років після смерті матері, а саме [INFO] позивачка перебираючи старі книжки та документи своєї матері випадково виявила оригінал заповіту, який складений її дідом - [PERSON] від 22 лютого 2000 року, згідно якого дід заповів земельну ділянку площею 0.0604 Га. що розташована на території садового товариства «Лісне» Дорогинської сільської ради, позивачці. Оскільки, на момент складення заповіту позивач була неповнолітньою та ніхто з родичів не повідомляв їй про наявність такого заповіту, то і позивачка не знала і не могла знати про нього. На даний час, при зверненні позивача до нотаріуса з питання прийняття спадщини, їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням строку звернення. На підставі зазначеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] 16 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Бут Д.Л. вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, належним чином був повідомлений про дати судового розгляду, позовну заяву з додатками отримав, правом на подачу відзиву не скористався. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 23.09.2021 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія [NUMBER] (а.с.8). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (до шлюбу мата прізвище [PERSON] ), що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2014 року (а.с.14). Факт, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Жовтневого району (а.с.20). [INFO] померла дружина діда позивачки - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 січня 2015 року (а.с.13). Після смерті діда [PERSON] залишилася земельна ділянка площею 0.0604 га, яка розташована на території садового товариства «Лісне» Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області. Право власності на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії І-КВ № 024056(а.с.9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті діда спадкоємцями першої черги були жінка спадкоємця - [PERSON] , мати позивачки - [PERSON] та її брат [PERSON] (відповідач), які з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися. Після смерті своєї матері [INFO] , позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) прийняла у спадщину усе наявне у спадкодавиці майно, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом від І7.04.2015 (а.с.15). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Через майже 7 років після смерті матері, а саме [INFO] позивачка, перебираючи старі книжки та документи своєї матері випадково виявила оригінал заповіту, який складений її дідом - [PERSON] від 22 лютого 2000 року, згідно якого дід заповів земельну ділянку площею 0.0604 га. що розташована на території садового товариства «Лісне» Дорогинської сільської ради, позивачці. Оскільки, на момент складення заповіту позивач була неповнолітньою та ніхто з родичів не повідомляв їй про наявність такого заповіту, то і позивачка не знала і не могла знати про нього. Згідно статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67891603 від 21.12.2021, виданого приватним нотаріусом Хмарською Л.М. спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] відсутня. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, оскільки на момент складання заповіту була неповнолітньою особою і необізнана про наявність заповіту, тому суд вважає дану обставину об`єктивною причиною пропуску строку. Дані факти підтверджено належними доказами. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved