Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хустської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Разом з мамою на день смерті проживав його брат [PERSON] , який помер [INFO] . Брат за життя сім`ї не мав, а тому інших спадкоємців крім позивача не має. До спадкового майна відноситься будинок за адресою [ADDRESS] . Він звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини за померлим братом, однак постановою приватного нотаріуса йому відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту свого права. В підготовче судове засідання позивач не з`явися, від представника позивача адвоката Гринюк Г.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. У підготовче судове засідання представник відповідача Хустської міської ради не з`явився, подавши заяву у якій визнає позов [PERSON] та просить розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). Спадкоємцями першої черги після її смерті були її сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.5, 6). [PERSON] помер [INFO] (а.с.3). До складу спадкового майна після його смерті входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , на який виготовлено технічний паспорт (а.с.8-13). Відповідно до відомостей з погосподарських книг на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , за 2011 рік даний будинок рахувався за [PERSON] , а в подальшому за [PERSON] . При цьому членом сім`ї останнього у період з 2016 року була його дружина [PERSON] . Згідно рішення Хустського районного суду від 27.02.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки ВК Данилівської сільської ради від 30.11.2018 року подружжя [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мають. Постановою приватного нотаріуса Хустського РНО Гелеван С.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Також слід зазначити, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Таким чином, оскільки спірний будинок збудований до 05 серпня 1992 року, то прийняття його в експлуатацію не вимагалося. Відтак оскільки спірний будинок збудовано до 05.08.1992, такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок входить до складу спадщини за померлим [PERSON] , однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту. Оскільки [PERSON] прийняв спадщину за померлим братом [PERSON] , а інші спадкоємці відсутні, а також враховуючи, що відповідач Хустська міська рада визнала позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved