Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Адвокат Дудурич І.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що [PERSON] проживала із відповідачем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2010 року по 2017 рік. В період спільного проживання у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 28.08.2017 року, проте з народження дитини ухиляється від її утримання. Наголошує, що дитина [PERSON] зареєстрований та проживає із позивачем за адресою [ADDRESS] , і перебуває на її утриманні, що підтверджується, спору відносно місця проживання дитини між позивачем і відповідачем немає, для дитини забезпечені належні умови для проживання, виховання, фізичного та духовного розвитку, дитина відвідує центри розвитку дітей. Зауважує, що хоч відповідач є батьком дитини [PERSON] , проте участі у вихованні і у його утриманні не приймає, не надає жодної фінансової допомоги, з моменту народження дитини і по теперішній час відповідач бачив свою дитину лише декілька разів, не цікавиться його розвитком та в цілому не проявляє до нього інтерес. Посилаючись на викладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її предсатвника адвоката Дудурич І.В., відповідно до якої він просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити позов. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про прични неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи заперечень не подавав. Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи без його участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та неоспорено сторонами, що [PERSON] проживала із відповідачем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та в період спільного проживання у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 28.08.2017, виданого уповноваженим органом реєстрації Округу Ріверсайд, Штат Каліфорнія, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Судом також встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується довідкою №40 ГУ ДМС України від 24.01.2018, зареєстрована разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №729/23/02-19 від 21.10.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина Еквадору [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає окремо від дитини, його вихованням не займається, не виявляє інтересу до життя сина, не виявляє бажання до спілкування з ним та не бере участі у його утриманні. Таким чином, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась у свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, а тому з урахуванням наданого Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №729/23/02-19 від 21.10.2020, суд приходить до переконання, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 908 грн.

Outcome: approved