Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

В вересні 2021 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради діючи в інтересах дітей : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просять суд відібрати дітей від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав та передати їх для подальшого влаштування органові опіки та піклування - виконавчому комітетові Бердичівської міської ради. Стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дітей по 1500 грн., на кожну дитину, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особові рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадного банку України. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Мати дітей померла [INFO] . Після смерті матері діти проживали з батьком в с. Новий Солотвин Бердичівського району, а з 2015 року родина проживає в м. Бердичеві в частині житлового будинку, який діти успадкували після смерті матері. 23.08.2016 року діти залишилися без піклування батька, тому представниками відділу поліції, закладу охорони здоров"я, служби у справах дітей було складено акти про знайдених дітей. 02.09.2016 року діти були влаштовані до КУ " Обласний центр соціально - психологічної реабілітації" Сонячний дім". В вересні 2016 року орган опіки та піклування звертався до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей за ухилення від виконання батьківських обов"язків. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20.02.2017 року в задоволенні позову було відмовлено, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2017 року апеляційну скаргу органу опіки та піклування відхилено. В 2017 році дітей було повернуто батькові, діти знову були поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. В червні 2021 року діти були зняті з обліку у зв"язку з усуненням умов та обставин, які стали підставою перебування на обліку. 18.08.2021 року до міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради надійшло повідомлення з Бердичівського РВП про те, що діти : [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. вийшли з будинку та не повернулися додому. Працівниками Бердичівського РВП дітей було знайдено та доставлено до відділку поліції для з"ясування обставин справи. В хобі бесіди з дітьми було встановлено, що діти не бажають повертатися до дому у зв"язку з тим, що їх батько [PERSON] вчиняє відносно них фізичне та психологічне насильство: б"є, лається, називає дітей образливими словами, зловживає спритними напоями, не дозволяє розповідати нікому, що діється в них дома. Останній тиждень вони були самі вдома, оскільки батько з мачухою були в с. Солотвин. Діти просили захистити їх і влаштувати будь-куди, тільки не повертати до батька. 19.08.2021 року органом опіки та піклування виконавчим комітетом Бердичівської міської ради прийнято рішення № 234 " Про негайне відібрання дітей від батька у зв"язку із загрозою їх життю та здоров"ю, звернення до суду з позовом про відібрання дітей від батька без позбавлення батьківських прав". 25.08.2021 року до міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради звернувся неповнолітній [PERSON] , 2007 р.н., з заявою в якій повідомив про факти вчинення відповідачем [PERSON] відносно нього фізичного та психологічного насильства. В заяві дитина просила влаштувати його у притулок, захистити від батька. 26.08.2021 року органом опіки та піклування виконавчим комітетом Бердичівської міської ради прийнято рішення № 241 " Про негайне відібрання дитини від батька у зв"язку із загрозою її життю та здоров"ю, звернення до суду з позовом про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав". Враховуючи вище наведене орган опіки та піклування звернувся до суду з зазначеним позовом. Одночасно вказали, що відповідач ніде не працює, живе за кошти, які отримує на дітей, тому вважають за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. на кожну дитину. Ухвалою суду від 22.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі ( а.с.66 67). 11.11.2015 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву відповідно до якого він просить суд у задоволенні позову органу опіки і піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради відмовити повністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що він дійсно є батьком [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті діти проживали з ним за адресою : [ADDRESS] , в частині житлового будинку, який діти успадкували після смерті матері. Зазначає, що смерть матері призвела до негативного стану середнього рівня психічної активності у дітей, тобто у них проявлялись байдужість, незібраність, депресивний стан. Діти перебували в стані сильного душевного хвилювання, на контакт ні з ким не йшли. Вказав, що позовна вимога органу опіки та піклування про відібрання дітей обґрунтовується лише однією ситуацією, яка сталася 17.08.2021 року, інших підстав для відібрання дітей не зазначено. Щодо події, яка сталася 17.08.2021 року зазначив, що 17.08.2021 року його діти [PERSON] та [PERSON] пішли давати корм кролям. Стало темніти, але діти до дому не поверталися, він та його дружина почали хвилюватися за дітей, такому хвилювання перебували бесіди з дітьми, щоб вони не спілкувалися з дітьми, які їм показують поганий приклад. Зазначає, що він хвилювався, щоб діти не піддалися негативному впливу їх однолітків, які характеризуються з негативної сторони. Вказав, що у [PERSON] розвинена психосоматична хвороба після смерті матері, вона дуже дратівлива та агресивно сприймає критику рідних, тому на його думку, вона проявила такий виклик йому, як батькові, який був виражений втечею з дому, та ще й вмовила піти з нею молодшого брата [PERSON] . Його дружина зателефонувала до поліції та повідомила про зникнення дітей. Вранці 18.08.2021 року поліція знайшла дітей в під"їзді сусіднього будинку, після чого дітей забрали до відділку поліції та повідомили працівників міської служби у справах дітей. Під час того, як діти перебували у відділку поліції, його туди не пускали, рекомендували дати дітям заспокоїтися. В подальшому дітей направили до лікарні. В період часу коли діти перебували у лікарні до них навідувалася його двоюрідна баба з боку батька - [PERSON] 1955 р.н., яка, на його думку, своїми надуманими претензіями до нього, запевняла дітей в тому, що їм в лікарні та дитячому будинку буде краще ніж дома з ним. 21.08.2021 року його син [PERSON] виявив бажання провідати своїх брата та сестру в лікарні, тому він дозволив сину їх провідати, однак після того [PERSON] додому так і не повернувся. Просить звернути суд увагу на те,що він характеризується з посередньої сторони, не є конфліктною особою, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Умови для проживання дітей є задовільними, для виховання та розвитку дітей створені такі умови : окремі спальні місця, одяг, в наявності продукти харчування. Стосунки в сім"ї доброзичливі. Вказав, що під час перебування дітей в обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей " Сонячний дім" він цікавиться їх життям та здоров"ям, приносить гостинці і ліки, ортопедичне взуття, мобільний телефон, щоб була більша можливість спілкування з дітьми. Дані обставини вказують на те, що він є гарним та турботливим, запевняє, що твердження дітей, які вказані в позовній заяві є неправдивими та надуманими, запевняє суд в тому, що дітям буде краще з ним, їх рідним батьком. Він створює все щоб діти жили в гармонії та любові, залучає дітей до суспільно корисної праці, навчає їх бути самостійними, адаптованими до соціуму, він є люблячим батьком, який хоче щоб його діти були разом з ним ( а. с. 70-78). Ухвалою суду від 22.11.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 135). В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що діти відповідача, в інтересах яких подано позов, не бажають повертатися до дому, оскільки відповідач застосовує до них психологічне та фізичне насильство, хоча вважає себе зразковим батьком. Коли відповідач приїздив до дітей в центр соціально - психологічної реабілітації дітей " Сонячний дім" то діти відмовилися до нього виходити та спілкуватися з ним. [PERSON] зробили операцію , кошти на яку надали благодійники, а не батько дитини. На даний час Бердичівським ВП порушено кримінальне провадження відносно [PERSON] за насильство щодо дітей. Відповідач ніде не працює, живе виключно за кошти, які отримує на дітей, та в будинку, який також належить дітям. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, не з"явився, на адресу суду направив заяву, відповідно до якої зазначив, що з 18.02.2021 року він перебуває на лікуванні, судове засідання просить зупинити та призначити по справі ДНК експертизу. Протокольною ухвалою суду повернуто дану заяву від 21.02. 2022 року відповідачу, оскільки вона не скріплена електронним підписом особи яка її подала. Таким чином судом встановлено, що відповідач не з"явився до суду без поважних на то причин. В судовому засіданні 11.01.2022 року відповідач заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, додатково суду пояснив, що 09.08.2021 року він поїхав в село та був там тиждень, 17.08.2021 року повернувся до дому. Він дійсно забороняв ходити дітям на вулицю, бо там вони не могли дружити з поганою компанією. Вказав, що його тітка [PERSON] впливає на дітей. Вважає, що діти повинні йому дякувати за те, що коли померла їх мати, то він забрав їх до себе, тому зробив їм послугу, а вони до нього так віднеслися, що втекли з дому. Зазначив, що останній раз він офіційно працював в 2017 році , коли йшов суд щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей. Він дійсно отримує кошти на дітей : соціальна допомога на [PERSON] 2552 грн., соціальну допомогу як малозабезпечену родину близько 6000,00 грн., пенсію по втраті годувальника на трьох дітей близько 2300 грн. Вказав, що діти пішли з будинку, бо їх намовила його тітка [PERSON] . Вважає, що виховував дітей правильно та помилок з його боку не було, йому було шкода дітей, тому він і забрав їх до себе, після смерті їх матері. Зазначив, що в школу на батьківські збори він жодного разу не ходив, чому пояснити не може. До дітей в лікарню не приходив, бо представник позивача порадив йому не приходити в лікарню, щоб не турбувати дітей. До дітей в " Сонячний дім " він приїздив п"ять разів. Він дав час дітям подумати, що їм робити далі. Йому відомо, що [PERSON] потребував операції , операцію він не оплачував, хоча йому було відомо, що потрібні кошти, на йому думку, йому заборонили надавати такі кошти, оскільки він не є законним представником дітей на даний час. Під час побачення з дітьми він не просив в них пробачення, бо на йому думку, йому немає за що просити пробачення перед ним. Його поведінка відносно дітей є правомірна . Допитана в судовому засіданні 20.12.2021 року [PERSON] , 2006 р.н., в присутності представника міської служби у справах дітей Осіпової В.М. та практичного психолога КУ " Обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Сонячний дім" Житомирської обласної ради [PERSON] , суду пояснила, що вона та її брати хочуть попасти в прийому родину, бо їх батько їх б"є. Б"є руками, ногами, о 24 годині ночі посилає їх за пивом. Коли їх батько та мачуха були в с. Старий Солотвин, то вони з братами була 8 днів вдома самі. Минулого року батько замахувався до неї ножем, він був в стані алкогольного сп"яніння, він постійно до них кричить і може вдарити, якщо вони не так щось зробили. Бив її кулаками, тягав за волосся. Одного разу, коли [PERSON] ходив на вулиці біля хати, то батько вдарив його в груди, так, що [PERSON] трохи не задихнувся. На день народження [PERSON] , батько погрожував йому та говорив, що вб"є його. Коли вони сідали їсти, то батько та мачуха насипали собі більше, а їм з братами менше, собі купували солодощі, а їм не давали. Батько не пускав її гуляти на вулицю та погрожував, що її там зґвалтують. Коли її мачуха була вагітна, то батько її теж бив, бо вона не хотіла йти по горілку, також погрожував їй ножем. Говорив, що вб"є її маленьку сестричку, оскільки вона плакала та заважала йому. Батько говорив, що кошти на них не отримує, хоча кошти , які він на них отримував він витрачав на горілку, пиво, шампанське. Коли до [PERSON] приходила вчителька, то він ховався в шафі. Також батько постійно бив [PERSON] . Протягом тривалого часу батько ніде не працює, постійно дивиться телевізор і лежить на дивані. Вона самостійно прала речі собі та братам. Вказала, що категорично не бажає повертатися до батька, бо боїться його, хоче попасти в прийомну родину, де до неї будуть добре ставитися. Допитаний в судовому засіданні 20.12.2021 року [PERSON] , 2007 р.н., в присутності представника міської служби у справах дітей Осіпової В.М. та практичного психолога КУ " Обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Сонячний дім" Житомирської обласної ради [PERSON] , суду пояснив, що батько його постійно бив, одного разу розбив об нього дошку на якій пишуть, бо він не хотів йти по пиво, це було минулого літа, бив по голові. Мачуху бив ногами в живіт, коли та була вагітна. Вказав, що йому було страшно втікати разом із [PERSON] та [PERSON] , оскільки батько погрожував, що відправить їх до психіатричної лікарні і вб"єї їх, коли він йшов шукати [PERSON] та [PERSON] , то взяв із собою ножа. Вказав, що повертатися до батька не хоче, бо він постійно б"є його. Коли батько з мачухою були в селі Ст. Солотвин, то він з сестрою та братом 10 днів були самі вдома, в них було лише 50 грн. на хліб. [PERSON] втікла, бо батько хотів її побити. Батько дуже бив [PERSON] . Зазначив, що категорично не хоче повертатися до батька, одного разу вони вже дали йому шанс виправитися, однак він його не виправдав. Додатково зазначив, що батько ніде не працює, лежав цілий день на дивані і пив пиво, заставляв їх ходити до магазину та купувати йому пиво, горілку, шампанське, він міг пити кожен день. Свідок [PERSON] ( психолог) в судовому засіданні 20.12.2021 року пояснила, що 18.08.2021 року вона познайомилася з дітьми [PERSON] і [PERSON] , діти були налякані, боялися зустрітися з батьком, категорично не бажали йти на контакт з ним, хвилювалися за брата [PERSON] . Діти розповідали як батько жорстоко з ними поводився, психологічно на них тиснув. Після того, як [PERSON] залишився в лікарні, він не йшов на контакт, був стриманий, однак 25.08.2021 року [PERSON] розповів, що йому також погрожував батько, розповів, що останній його бив, тому він не хоче повертатися до дому. В лікарні діти були спокійні, підтримували один одного. Свідок [PERSON] ( тітка відповідача) в судовому засіданні 20.12.2021 року суду пояснила, що відповідач її племінник. П"ять років тому був суд щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей, йому дали шанс, однак він його не виправдав. Вказала, що з самого народження дітей він над ними знущається фізично та психологічно, він живе лише за дитячі гроші, пропиває їх, обіцяв, що не буде пити, однак продовжує вживати спиртне. Влітку відправляв дітей в інтернати, бо так йому було зручно. Два роки тому відповідач заборонив їй приходити до дітей. Їй відомо, що він погрожує дітям вбивством. Діти постійно хотіли їсти. Про втечу дітей вона дізналася від працівників поліції. Вона дійсно провідувала їх в лікарні. Зазначила, що дітей потрібно спасати від такого батька. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні 20.12.2021 року суду пояснив, що він сусід відповідача. З 2017 року, після того як відбувся суд щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей, останній став вести скритний спосіб життя, він став набагато хитрішим. Дітей взагалі перестав випускати на прогулянки, діти стали пасивні, бояться батька, він їм заборонив спілкуватися зі сторонніми особами, з ним також, хоча до цього діти були привітні, веселі. Зазначив, що відповідач дуже специфічна людина, він вміє обманювати людей, він ніколи не був гарним батьком для дітей, він ніде не працює, нічим не займається. Йому через стінку чути крики відповідача до дітей. Останні п"ять років діти залякані. Допитаний в судовому засіданні 21.02.2022 року [PERSON] , 2010 р.н., в присутності практичного психолога КУ " Обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Сонячний дім" Житомирської обласної ради Кушнірук Т.І. , пояснив, що батько дійсно бив його та його брата і сестру. Батько бив його в спину кулаками, бив також ногами по спині та в живіт, над [PERSON] знущався, погрожував її зарізати ножем. Коли [PERSON] відмовився йти по пиво, то батько взяв дошку і кинув йому на руку. Батько також заставляв його пити пиво і кусав його за праву ногу. Коли його мачуха була вагітна, то батько бив її по животі. Батько погрожував їм постійно. Він втікав з [PERSON] , щоб попасти в прийомну родину. Хоче, щоб батька наказали, за знущання над ними. Зазначив, що батько ніде не працював, постійно дивився телевізор і пив горілку за їх кошти. Батько їх бив просто так, нічого не пояснював і сміявся з цього. Він забороняв їм спілкуватися з іншими людьми, погрожував вивести їх в ліс, брав ножиці в руки, замахувався на [PERSON] , коли йому зробили операцію, то він погрожував його закопати. Він не хоче давати батькові другий шанс та повертатися до нього. Під час зустрічі з батьком в " Сонячному домі" в нього була така образа на нього, що він йому сказав, що той більше не його батько. Якби йому зараз довелося зустрітися з батьком, то він би попросив, щоб той від нього відмовився. Суд, вислухавши пояснення сторін, дітей, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] батьком дітей є [PERSON] , мати [PERSON] ( а.с. 6-8). Згідно копії копії свідоцтва про смерть від 24.01.2014 року, мати дітей [PERSON] померла в м. Бердичеві Житомирської області [INFO] ( а.с.10). Як вбачається з Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , дитина розповіла, що батько вчиняє психологічне та фізичне насильство, п"є. Дитина категорично не хоче повертатися до тата, просить жити в інтернаті ( а.с. 11-15). Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] дитина розповіла, що батько вчиняє психологічне та фізичне насильство, п"є. Дитина категорично не хоче повертатися до тата, просить жити в інтернаті( а.с. 16-20). Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] дитина розповіла, що батько вчиняє психологічне та фізичне насильство. Дитина категорично не хоче повертатися до батька у зв"язку з небезпекою ( а.с. 21-25). Як вбачається з заяви [PERSON] написаної 25.08.2021 року на ім"я в.о. начальника міської служби у справах дітей, дитина просить захисти його від батька [PERSON] який вчиняє над ним психологічне та фізичне насильство протягом багатьох років. Не хоче повертатися до батька, просить влаштувати його в притулок до брата та сестри ( а.с.26). Згідно протоколу бесіди від 25.08.2021 року з [PERSON] судом встановлено, що остання повідомила, що її племінник [PERSON] живе скритно, дітям заборонив спілкуватися з родичами. Дітей бачила в школі, вони були налякані, схвильовані. Просить забрати дітей від батька і захистити їх, батько живе за рахунок дітей і в дитячий хаті ( а.с.27). Як вбачається з повідомлення начальника Бердичівського РВП від 18.08.2021 року на ім"я в.о. начальника міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради, 17.08.2021 року до Бердичівського РВП надійшло повідомлення від [PERSON] , 1985 р.н. про те, що о 18 год. 00 хв. з будинку вийшло двоє дітей [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. та не повернулися. При встановленні місця перебування дітей було встановлено, що діти покинули дім та не бажали повертатися по причині того, що батько дітей періодично вчиняє психологічне, фізичне та економічне насильство відносно них, що і в черговий раз відбулося увечері. Діти перебувають у напруженому психологічному стані, виглядають розгубленими. ( а.с.28). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 19.08.2021 року вирішено відібрати дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] у зв"язку з виникненням загрози життю та здоров"ю дітей ( а.с.29). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 26.08.2021 року вирішено відібрати дитину: [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] у зв"язку з виникненням загрози життю та здоров"ю дитини ( а.с. 30-31). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 01.12.2015 року № 145 було наказано поставити на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по причині ухилення батька від виконання батьківських обов"язків ( а.с. 32). 11.06.2021 року відповідно до наказу міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради № 69 дітей було знято з обліку у зв"язку з усуненням умов та обставин, які стали підставою для перебування на обліку ( а.с.35). 18.08.2021 року проведено бесіду з [PERSON] , 2007 р.н. яка повідомила, що 17.08.2021 року о 19 год. вони разом з братом [PERSON] пішли з дому оскільки батько хотів їх вдарити. Ночували в під"їзді багатоповерхівки. Поліція 18.08.2021 року виявила дітей. [PERSON] пояснила, що додому не повернеться, оскільки батько часто вчиняє фізичне та психологічне насильство, хоче щоб його позбавили батьківських прав ( а.с.36). 18.08.2021 року проведено бесіду з [PERSON] , 2010 р.н., який пояснив, що 17.08.2021 року о 19 год. 00 хв. він з сестрою пішли з дому, оскільки батько хотів їх вдарити. Ночували в під"їзді багатоповерхівки. Поліція 18.08.2021 року виявила дітей. [PERSON] пояснила, що додому не повернеться, оскільки батько часто вчиняє фізичне та психологічне насильство, хоче щоб його позбавили батьківських прав ( а.с.37). 18.08.2021 року було проведено бесіду з [PERSON] , який повідомив, що напередодні 16.08.2021 року він тиждень був в с. С. Солотвин, 16.08.2021 року попросив доньку [PERSON] дати кролям їсти, вони пішли з [PERSON] і не повернулися. Повідомив, що сварився на [PERSON] , щоб вона не ходила гуляти. Старший син [PERSON] показав куди пішли діти. Він прийшов до квартири на 2-му поверсі по [ADDRESS] , господарі його не пустили. Він повернувся додому, потім дітей пішла шукати його дружина та зателефонувала до поліції ( а.с.38). Як вбачається з рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.02.2017 року в цивільній справі №274/4782/16-ц за позовом органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, виселення, зняття з реєстрації, в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, виселення, зняття з реєстрації відмовлено за безпідставністю. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належним чином виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством. На орган опіки та піклування Бердичівської міської ради покладено контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов"язків відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . ( а.с. 43-45). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2017 року апеляційну скаргу органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області відхилено. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.02.2017 року залишено без змін ( а.с.46-47). Відповідно до висновку оцінки потреб сім"ї від 18.08.2021 року встановлено, що діти зазнали психологічного насильства з боку батька ( а.с.56-57). Як вбачається з довідки характеристики відносно [PERSON] наданої ДОП Сидорко Д. встановлено, що [PERSON] за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не є конфліктною особою. Скарг від сусідів не надходило. Аналогічна довідка видана 06.11.2021 року ДОП В. Совінським ( а.с.86, 89). Згідно психолого - педагогічної характеристики на дитину [PERSON] , [INFO] судом встановлено, що дівчинка перебуває в обласному центрі " Сонячний дім" з 01.09.2021 року, за цей час проявила себе як ввічлива, доброзичлива та щира дівчина, швидко адаптувалася до нових умов. Для дівчинки дуже цінними є увага та турбота, а також вона має потребу в емоційній підтримці та розумінні з боку дорослих ( а.с.90). Відповідно до психолого - педагогічної характеристики на дитину [PERSON] , [INFO] судом встановлено,що дитина перебуває в обласному центрі " Сонячний дім" з 01.09.2021 року. За цей час проявив себе яе ввічливий , дещо стриманий хлопець, який швидко адаптується до нових умов. Емоційно дитина прив"язана до сестри і брата. Дитина потребує любові та емоційної підтримки з боку дорослих ( а.с.91). Згідно до психолого - педагогічної характеристики на дитину [PERSON] , [INFO] судом встановлено,що дитина перебуває в обласному центрі " Сонячний дім" з 01.09.2021 року. За цей час проявив себе як ввічливий, спокійний, товариський хлопчик, який швидко адаптувався до нових умов. Емоційно дитина прив"язана до сестри і брата. Дитина потребує любові та емоційної підтримки з боку дорослих ( а.с.92). Як вбачається з довідки № 332 від 05.11.2021 року, виданої в.о. директором центу " Сонячний дім" за період перебування дітей у центрі їх батько [PERSON] відвідував дітей 02.09.2021 р., 09.09.2021р., 01.11.2021р., 05.11.2021 р. Батько цікавився життям та здоров"ям дітей, приносив ортопедичне взуття, мобільний телефон, гостинці та ліки. Але діти з батьком спілкуватися відмовлялися. Лише 05.11.2021 року діти погодилися на зустріч з батьком, але на короткий термін. У розмовах з працівниками центру [PERSON] виявляв бажання забрати дітей до дому ( а.с.94-98). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 2010 р.н. є дитиною - інвалідом ( а.с.99). Згідно відповіді від 16.11.2021 року № 878 скерованої на ім"я в.о. начальника Бердичівської міської служби у справах дітей судом встановлено, що за період перебування дітей в центрі " Сонячний дім" їх батько [PERSON] відвідував дітей 02.09., 09.09., 01.11., 05.11.2021 року. Діти навідріз відмовилися від зустрічі з батьком. Після спілкування директора і психолога з дітьми, діти погодилися на короткочасне побачення, яке відбулося 05.11.2021 року. Проте розмова не склалася, позаяк діти нічого не говорили тай батько не дуже намагався розмовляти. В кінці цієї " німої сцени" [PERSON] сказав батькові, що він не його син і батько для них ніхто, а просто стороння людина ( а.с.117-118). Як вбачається з довідки № 71 від 01.09.2021 року, виданої управлінням сім"ї та соціального захисту населення, [PERSON] знаходиться на обліку в Бердичівському МУПСЗН і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям. Так в період з січня 2021 року по серпень 2021 року отримав допомогу в розмірі 58339,02 грн. ( щомісячно 7292,38 грн) ( а.с.120). Згідно довідки № 72 від 01.09.2021 року виданої управлінням сім"ї та соціального захисту населення, [PERSON] знаходиться на обліку в Бердичівському МУПСЗН і отримує державну допомогу дітям з інвалідністю. В період з січня 2021 року по серпень 2021 року отримав 19720,40 грн ( щомісячно 2465 грн) ( а.с. 121). Як вбачається з наказу № 30 від 01.09.2021 року КУ " Обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей " Сонячний дім" Житомирської обласної ради, дітей : [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , поставлено на облік державного забезпечення з 01.09.2021 року ( а.с.122). Згідно наказу № 91 від 27.08.2021 року міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області поставлено [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2010 р.н. на первинний обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ( а.с.123). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 42021062340000041 від 30.08.2021 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України, короткий виклад обставин : під час вивчення матеріалів перевірки, по зверненню [PERSON] , зареєстрованого в журналі єдиного обліку Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за ЖЄО № 13933 від 18.08.2021 встановлено, що 17.08.2021 року близько 18,00 год. двоє дітей, [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2010 р.н. пішли з дому за адресою [ADDRESS] , у зв"язку із вчиненням батьком [PERSON] відносно них систематичного домашнього насильства ( а.с.126). Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Принципом 6 Декларації прав дитини ( Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Ассамблеї ООН від 20.11.1959) року передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України встановлено, що обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з п.3 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.164 СК України. В п. 16 Постанови Пленуму від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України роз`яснив, що жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Закон України «Про охорону дитинства» визначає: ст. 11 - кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 12 - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Стаття 14 - діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, перелічено основні принципи забезпечення прав дітей. Зокрема, ці принципи передбачають таке: сім`я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків; наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина проголошує, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як відзначив Європейський суд з прав людини (справа "Савіни проти України") право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві". Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У цій же справі Європейський суд з прав людини також відзначив, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. Суд вважає за необхідне звернуту увагу на поведінку відповідача, а саме на те, що з 2017 року і по даний час відповідач ніде не працює, живе лише за кошти які отримує на дітей. З 2017 року своєї поведінки по відношенню до дітей на краще не змінив : продовжує вживати алкогольні напої, купуючи їх за кошти, які отримує на дітей та заставляючи дітей купувати такі алкогольні напої. В судовому засіданні вказував, що зробив дітям послугу, забравши їх до себе, після смерті їх матері та оформивши на них частину будинку, яка належала покійній, зазначив, що він не буде вибачатися перед дітьми за його поведінку, оскільки підстав для вибачення він не вбачає, виховував дітей правильно та як вважав за потрібне, всі обставини свідчать про те, що відповідач свідомо не бажає визнавати свої помилки, які допускав по відношенню до дітей, поводячись з ними жорстоко, погрожуючи їм вбивством, лупцюючи їх безпідставно. Відповідач не бажає дослуховуватися до думки дітей, навпаки, він тлумачить їх слова на свою користь та з вигодою для себе, прикладом чого є слова [PERSON] , який сказав батькові при зустрічі, що" він не його син і батько для них ніхто, а просто стороння людина," однак відповідач скористався словами дитини та з метою не сплачувати на його утримання аліменти в подальшому просив суд призначити по справі судово - генетичну експертизу щодо визначення батьківства відносно [PERSON] , всі ці дії відповідача котрий раз свідчать про його моральні якості та відношення до дітей. Аналізуючи зібрані у цій справі докази у їх сукупності, з урахуванням інтересів дітей, думки, поведінки батька дітей, суд приходить до висновку про необхідність відібрання дітей : [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав, оскільки останній на протязі тривалого часу вчиняє щодо дітей фізичне та психологічне насильство, що призвело до втечі дітей з дому та не бажання повертатися до батька. Така міра буде відповідати найкращим інтересам дітей. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відібрання дітей від батька не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей, а також позицію відповідача, який позов в частині стягнення з нього аліментів не визнав, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 ( одна тисяча п"ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, шляхом перерахування коштів на особові рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 08.09.2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. На підставі вищевикладеного, виходячи із інтересів неповнолітніх дітей [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2007 р.н., малолітнього [PERSON] , 2006 р.н., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір".

Outcome: approved