Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

16.12.2021\~року до Новосанжарського районного\~суду Полтавської\~області з\~Полтавського районного\~суду Полтавської\~області \~за\~підсудністю надійшла\~позовна заява\~Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 34935,98 грн. В позовній заяві посилаються на те, що 21 вересня 2019 року о 10 годині 00 хвилин в м. Полтава мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2019 року [PERSON] визнаний винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених\~ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.\~ На момент\~ДТП цивільно-правова\~відповідальність потерпілого була\~застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 24.09.2019 року та з заявою про виплату страхового відшкодування.\~ Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП склала 33975, 98 грн. Сума витрат на збір документів , послуги аварійного комісара склала 960 грн. 00 коп. МТСБУ повністю виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим у МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 66-67). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.69,85). У наданій суду письмовій заяві просив справу розглдядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 96). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 73), причини неявки не повідомив, відзив не надавав. Ухвалою суду від 14.02.2022 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові\~докази,\~суд вважає\~позов таким,\~що підлягає\~задоволенню з\~таких підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2019 року о 10 годині 00 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] в м. Полтава по вул. Маршала Бірюзова від пров.Чернишевського в напрямку вул.П.Юрченка, на регульованому перехресті, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду на червоне світло світлофора. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2019 року [PERSON] \~визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених\~ст.ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.\~Постанова суду набрала чинності 16.01.2020 року. (а.с.8-9, 94-95). Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.13). Відтак, водій пошкодженого автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] 24 вересня 2019 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому, 16 січня 2020 року, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с.10-11). Відповідно до Звіту № 768 від 22 жовтня 2019 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 33975 грн. 98 коп. без урахування ПДВ (а.с.14-29). На підставі Наказу № 4069 від 06 квітня 2020 року (а.с.30), позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 33975 грн. 98 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1477334 від 07 квітня 2019 року (а.с.33). Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності - ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», послуги якого відповідно до рахунку- фактури № 186 від 22 жовтня 2019 року коштували 960 грн. 00 коп. Відповідно до частини 1\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України)доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями\~статті 89\~ЦПК України\~визначено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Правовідносини, які виникли між відповідачем та позивачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України з відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, регулюються нормами\~ЦК України\~та спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положеннями частини 1\~статті 1166 ЦК України\~встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою\~статті 1191 Цивільного кодексу України\~передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями статтей 3,\~5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ст. 980 ЦК України\~передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до\~статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~статті 41 пункту 41.1 підпункту «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 22.1.\~статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, визначено\~статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~- це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом\~положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Приписами\~статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно з пунктом 38.2.1.\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем\~Правил дорожнього руху\~України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, на підставі акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції встановлено, що транспортний засіб «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 вересня 2019 року, отримав механічні пошкодження на суму 33975 грн. 98 коп. Позивачем на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 33975 грн. 98 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1477334 від 07 квітня 2020 року (а.с.33). Крім того, МТСБУ понесло витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 960,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1155973 від 11.12.2019 року, сплаченого відповідно рахунку № 186 від 22.10.2019 року (а.с.34). Відповідно до пункту 40.3\~статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Доказів, які б спростовували викладені обставини, матеріали справи не містять. Відповідно до\~статті 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Суд погоджується, що у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи в розмірі понесених витрат, оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приймаючи до уваги викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 33975,98 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 960 грн, є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2270 грн., сплачений при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved