Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до Савранської селищної ради Одеської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що в період з 31.12.1977р. по 01.06.1979р. вона приймала трудову участь в громадському господарстві КСП «Дружба» в с.Осички, Савранського району, Одеської області, а також виконувала трудові річні норми. Посилаючись на записи у своїй трудовій книжці, позивачка зазначає, що на підставі наказу №5 від 30.04.1997р. її було прийнято в члени КСП «Дружба», де вона з 31.12.1997р. по 31.12.2000р. та з часу реорганізації КСП «Дружба» в СТОВ «Дружба» до 25.05.2004р. працювала дояркою. На підставі рішення Савранської районної ради народних депутатів 12.09.1995р. КСП «Дружба» був виданий державний акт на право колективної власності на землю, до якого додано список громадян, які на момент видачі цього акта були членами КСП та мали право на одержання земельного паю. До цього списку позивачку було включено відповідно до рішення Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області від 21.04.2000р. №10/5, але в журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відомостей про виготовлення сертифікату на її ім`я не було. Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,93 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП «Дружба», що знаходилось в с.Осички, Савранського району, Одеської області, за рахунок вільних земель запасу Савранської селищної ради Одеської області. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.44). Відповідач, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, в засідання також не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що інформація про перебування позивачки в членах КСП «Дружба» в період з 01.06.1979р. по 31.12.1997р. записами в її трудовій книжці не підтверджена, а державний акт на право колективної власності на землю було отримано КСП «Дружба» 12.09.1995р., тобто ще до того, як позивачка стала його членом, у зв`язку з чим і не була внесена до списку осіб, які мають право на отримання земельного паю. Також, відповідач вказав, що позивачкою не надано рішення, яким її було включено до додаткового списку осіб, які мають право на отримання земельного паю, а також нею порушено строк звернення до суду з позовною заявою, що є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідач вказав, що на даний час землі запасу, який раніше було створено Осичківською сільською радою під час передачі землі у колективну власність, та які ще не надані у користування, відсутні (а.с.31-35). З огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає, що неявка належним чином повідомлених про розгляд справи учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. В матеріалах справи є копія трудової книжки за № [NUMBER] , виданої на ім`я позивачки [PERSON] , заповненої 30.05.1979р. в колгоспі «Дружба», в якій містяться відомості про кількість відпрацьованих нею днів у період з 31.12.1977р. по 01.06.1979р., а також відомості про те, що згідно наказу №5 від 30.04.1997р. її було прийнято в члени КСП «Дружба», де вона працювала дояркою до реорганізації цього підприємства в СТОВ «Дружба», яка відбулася у 2000 році, та в подальшому працювала на цій самій посаді вже в реорганізованому підприємстві по 25.05.2004р. (а.с.10-12). Рішенням Савранської районної ради народних депутатів від 12.09.1995р. КСП «Дружба» було передано в колективну власність та постійне користування земельні ділянки для виробництва товарної продукції (а.с.13). На підставі цього рішення КСП «Дружба» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД від 12.09.1995р. (а.с.14-15). Позивачка надала до суду архівний витяг з рішення Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області №10/5 від 21.04.2000р., яким її включено до списків на одержання земельної частки (паю), як таку, яка відпрацювала в господарстві понад три роки і виконала рішення загальних зборів, тобто відпрацювала обов`язковий мінімум трудової участі (а.с.18); витяг з рішення Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області №64 від 04.09.2000р., який також підтверджує те, що її було включено до списків на одержання земельної частки (паю) (а.с.16); архівну довідку Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-46/215/290 від 21.09.2021р. про те, що у журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Савранською РДА Одеської області по КСП «Дружба», с.Осички, Савранського району, Одеської області, відомості про виготовлення сертифікату на її ім`я відсутні (а.с.19); архівний витяг з протоколу №1 звітних зборів уповноважених членів КСП «Дружба» від 23.01.1997р., яким до статуту цього підприємства внесено доповнення такого змісту: «Згідно Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994р. «Про прискорення земельної реформи в сфері сільськогосподарського виробництва» для громадян, які визнають статут, виявили бажання вступити в КСП і здатні брати участь у здійсненні цілей підприємства, встановити випробувальний строк три роки. Згідно земельного законодавства видачу земельного сертифікату проводити після трьохрічного випробувального строку з дня прийому в члени КСП і обов`язковому виконанні мінімуму трудової участі» (а.с.21); архівну довідку Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-46/238/322 від 30.09.2021р. про те, що у протоколі №3 звітних зборів уповноважених членів КСП «Дружба» від 23.12.1997р. є рішення про приймання позивачки в члени КСП «Дружба», а відомостей про її звільнення з членів КСП «Дружба» за 1997 1999 роки немає (а.с.22). Відповідач надав до суду архівну довідку Подільської районної державної адміністрації Одеської області №08.6-06-04/01/01 від 05.01.2022р. про те, що в протоколі №2 засідання правління колгоспу «Дружба» від 04.04.1977р. є рішення про приймання позивачки в члени колгоспу на посаду техніка-нормовщика планового відділу згідно штатного розпису з 15.04.1977р., а в протоколі №5 засідання правління колгоспу «Дружба» від 23.05.1979р. є рішення про звільнення позивачки з займаної посади та членів колгоспу згідно поданої заяви у зв`язку з переміною місця проживання (а.с.37). Також, відповідач надав до суду довідку Савранської селищної ради Одеської області №02-17/59 від 11.01.2022р. про те, що на території колишньої Осичківської сільської ради по колишньому КСП «Дружба» відсутні землі запасу сільськогосподарського призначення, які ще не надані у користування та можуть бути передані у приватну власність, а невитребувані земельні частки (паї) по колишньому КСП «Дружба» розподілені відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.38). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З аналізу наведених положень, що стосуються паювання земель, суд дійшов висновку про те, що право на земельну частку (пай) набувається зазначеними вище особами з дня видачі державного акта на право колективної власності на землю, при цьому, не є обов`язковою умовою для набуття такого права її членство в КСП саме на день видачі цього акту. З матеріалів справи вбачається, що позивачку у 1977 році було прийнято в члени колгоспу «Дружба», а у 1997 році в члени його правонаступника - КСП «Дружба», також, у 2000 році її включено до списків на одержання земельної частки (паю), як таку, яка відпрацювала в господарстві понад три роки і виконала рішення загальних зборів, тобто відпрацювала обов`язковий мінімум трудової участі, що підтверджується наданою нею копією трудової книжки. Та обставина, що до списків на одержання земельної частки (паю) позивачку було внесено у 2000 році, не є підставою для позбавлення її такого права. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що вказані списки були змінені або скасовані, або її було виключено з цих списків. Також немає відомостей про оскарження або скасування рішень, якими були затверджені ці списки. Відповідно до абз.3 п.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) із земель колективної власності через відсутність необхідної для цього землі така земельна частка (пай) відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. При вирішенні питання щодо застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем, суд керується вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 03.11.2021р. по справі №540/1100/18 дійшов такого висновку. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому, поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Таким чином, оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021р. по справі №181/257/19. Враховуючи викладене, наслідки спливу строку позовної давності застосуванню не підлягають.

Outcome: approved