Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором у розмірі 10 890, 32 доларів США. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.07.2006 відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим сторони уклали договір б/н від 24.07.2006, згідно якого [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2 300 доларів США. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 30.09.2021 відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 10 890, 32 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14.01.2022 представник відповідача надала суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій просить суд застосувати сплив позовної давності до позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В обгрунтування зазначає, що договір, на який посилається представник позивача, датований 24.07.2006, а позовну заяву датовано 23.10.2021, тобто позов подано з пропуском строку позовної давності. Про ймовірне порушення своїх прав позивач був обізнаний, про що свідчить виконавчий напис нотаріуса № 1231 від 22.02.2016, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.0.2020 по справі №619/3434/19 визнано таким, що не підлягає виконанню. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] уклали договір б/н від 24.07.2006, відповідно до якого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 2 300 доларів США. (а.с. 19) Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. З розрахунку, наданого банком на а.с. 5-11 вбачається, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 30.09.2021 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 10 890, 32 доларів США (а.с. 5-11), яка складається з: - 1 931, 27 долар США - заборгованість за тілом кредита; - 8 558, 55 доларів США - заборгованість за нарахованими відсотками; - 400, 50 доларів США - заборгованість нараховано комісії. Щодо застосування спливу позовної давності, суд виходить з наступного. Згідно положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Представник відповідача надала до суду заяву про застосування спливу позовної давності. Судом встановлено, що грошові кошти за кредитним договором від 24.07.2006 було передано відповідачу 02 серпня 2006 року. Позивач звернувся до суду з позовом 30 листопада 2021 року. З наданої банком виписки вбачається, що грошові кошти відповідач отримав 02 серпня 2006 року, а останнє поповнення рахунку відповідачем здійснено 30 січня 2009 року, після цього жодної сплати заборгованості ним не здійснювалось, тобто строк позовної давності не переривався. Таким чином, оскільки представник відповідача звернулась до суду з заявою про застосування спливу позовної давності, в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed