Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сімонян Е. Р. звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.11.2010 [PERSON] надав у борг відповідачам 40000,00 доларів США., що підтверджується власноручно написаною ними розпискою, який [PERSON] , [PERSON] зобов`язалися повернути до 01.11.2020. Відповідачі зобов`язувалися кожного першого листопада поточного року сплачувати 10% від суми позики за використання грошових коштів. З 2011 року по 2019 рік відповідачі сплачували проценти за користування грошовими коштами в розмірі 4000,00 доларів США на рік. Проте у вказаний в розписці строк відповідачі боргу не повернули, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду для стягнення боргу. Позивач просив стягнути солідарно на користь [PERSON] з відповідачів заборгованість за договором позики від 01.11.2010 в розмірі 1225586,76 грн., в тому числі 1113844,00 грн. сума основного боргу, 111384,40 грн. - проценти за користування грошовими коштами за період з 02.11.2019 по 01.11.2020, 9978,93 грн. - проценти за несвоєчасне повернення основного боргу за період з 02.11.2020 по 19.02.2021. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.08.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.11.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибув. Його представник адвокат Сімонян Е.Р. надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі позивача та його представника, в якій позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибули, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.11.2010 [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.11.2020, що підтверджується розпискою від 01.11.2010.Відповідачі зобов`язувалися кожного першого листопада року сплачувати 10% від суми позики за використання грошових коштів. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частинами 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Відповідачі позичені кошти у строк встановлений у розписці від 01.11.2010 - до 01.11.2020 не повернули, а отже порушили свій обов`язок з повернення позикодавцеві отриманої ними позики в розмірі 40000,00 доларів США. Позивач просив стягнути з відповідачів суму боргу за договором позики в розмірі 40000,00 доларів СШАта визначив її в гривневому еквіваленті в розмірі 1113844,00 грн. станом на 19.02.2021. Станом на час подання позову у справі 19.02.2021 офіційний курс НБУ гривні щодо долара США становив 27,8461 грн. за 1 долар США. Сторонами було погоджено строк виконання зобов`язань (до 01.11.2020) та визначено розмір процентів за користування позикою, а саме 10% від суми позики за кожен рік використання грошових коштів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 01.11.2010 в розмірі 1113844,00 грн., за період до прострочення боржника (з 02.11.2019 до 01.11.2020) підлягають стягненню проценти від суми позики відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит) у розмірі 10% річних тобто 4000,00 доларів США, що за курсом НБУ гривні щодо долара США станом на 19.02.2021 становить 111384,40 грн., а за період після такого прострочення (з 02.11.2020 до 19.02.2021) підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, у розмірі 3% річних від суми боргу в розмірі 358,36 доларів США згідно з наданим позивачем розрахунком, що за курсом НБУ гривні щодо долара США станом на 19.02.2021 становить 9978,93 грн., що загалом становить 1235207 грн. 33 коп. За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідачів боргу за договором позики в розмірі 1225586,76 грн., суд розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 1225586,76 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, так як є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АВ №0071643 від 05.12.2019 з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 11350 грн. 00 коп., тобто по 5675,00 грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved