Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

29.09.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, у якому просить зменшити розмір аліментів утримуваних з позивачки згідно наказу від 27.08.2019 року шляхом скасування стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 15.05.2008 року сторони у справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22.07.2015 року шлюб подружжя розірваний та визначене місце проживання дітей разом із позивачкою. На теперішній час донька [PERSON] проживає разом із позивачкою, а син [PERSON] проживає разом зі своїм батьком - відповідачем у справі, відповідно до затвердженої ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2016 року мирової угоди сторін. Тривалий час відповідач не виконував умови мирової угоди та позивачка була вимушена звертатись у всі можливі органи для відновлення порушених прав і з 11.06.2021 року донька сторін на законних підставах проживає разом з позивачкою. В той же час чинним залишається судовий наказ Оболонського районного суду м. Києва №2н/756/339/19 від 27.08.2019 року згідно якого з позивачки стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 08.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 08.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому, на теперішній час, згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва, донька сторін проживає разом із позивачкою, а син разом із батьком - відповідачем у справі. Таким чином, позивачка має подвійне грошове навантаження та обов`язок по сплаті аліментів на користь відповідача на утримання доньки, яка тривалий час проживає разом із позивачкою. Приймати участь в утриманні дітей батько та мати повинні одночасно, в свою чергу позивачка повністю забезпечує доньку, створює їй всі умови для гармонійного розвитку, навчання та дозвілля, в той же час сплачує аліменти на її утримання відповідачу, з яким дитина не проживає. Таким чином, на даний час обставини змінились на стільки, що не дають позивачці змоги сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання малолітньої доньки, оскільки зазначені кошти йдуть безпосередньо на утримання доньки. Ухвалою суду від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, направлена на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернулась до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Станом на час ухвалення у справі рішення відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення не викладав. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Ухвалою суду від 25.11.2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви сторони позивача про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 21.02.2022 року залишено без розгляду у новій редакції позовну заяву, яка фактично є заявою сторони позивача про зміну предмету позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22.07.2015 року у справі №531/789/15-ц шлюб між сторонами у справі розірваний, визначене місце проживання дітей разом з їх матір`ю [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.05.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 3-4). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2016 року у справі №756/9263/15-ц затверджено мирову угоду за умовами якої: 1.2. Предметом цієї Угоди є примирення Сторін та здійснення батьками прав та обов`язків і визначення місця проживання дітей на наступних умовах: - місце проживання [PERSON] є місце проживання (реєстрації) Сторони-1 ( [PERSON] ). У разі зміни місця проживання дитини, Сторона-1 зобов`язується попереджувати Сторону-2 письмово із зазначенням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни проживання; - місце проживання [PERSON] є місце проживання (реєстрації) Сторони-2 ( [PERSON] ). У разі зміни місця проживання дитини, Сторона-2 зобов`язується попереджувати Сторону-1 письмово із зазначенням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни проживання; 4.2. Сторони зобов`язуються переглянути умови цієї угоди протягом 1 (одного) місяця з моменту настання таких обставин: - по досягненні дитиною десятирічного віку, - місце проживання дитини буде визначено з урахуванням бажання самої дитини; - по досягненні дитиною чотирнадцятирічного віку, - місце проживання дитини буде визначено бажанням самої дитини. 4.3. За згодою Сторін зміни та доповнення до неї вносяться шляхом укладання договору, посвідченого нотаріально. Одностороння відмова від виконання умов цієї Угоди або одностороння зміна її умов не допускається (а.с. 5-6). За змістом свідоцтва про зміну імені від 06.03.2021 року, прізвище [PERSON] змінене на « [PERSON] » (а.с. 11). Також до позовної заяви додано роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що відповідач з 26.05.2015 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 12). Ураховуючи, що позивачем до свого позову не додано копії судового наказу за яким із позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, суд встановив зміст цього наказу за даними Єдиного державного реєстру судових рішень. За змістом судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2019 року у справі №756/10588/19, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім вказаного, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року у справі 756/12931/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2020 року, відмолено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей та стягнення аліментів за минулий час. При цьому, вказаними рішеннями суду першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13.06.2016 року сторони у справі уклали нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьками прав та про визначення місця проживання дітей, яким домовились про те, що місцем проживання [PERSON] є місце проживання (реєстрації) батька, а місцем проживання [PERSON] є місце проживання (реєстрації) матері. Батько зобов`язується піклуватись про здоров`я сина, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя та освіти незалежно від стосунків сторін та не перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю (п. 3.1.1.). Мати зобов`язується піклуватись про здоров`я доньки, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя та освіти незалежно від стосунків сторін та не перешкоджати спілкуванню дитини з батьком (п. 3.2.1). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2016 року скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року, визнано мирову угоду укладену між сторонами у справі 21.09.2016 року та закрито провадження у справі. За змістом затвердженої мирової угоди сторони дійшли згоди, що місцем проживання спільного сина [PERSON] є місце проживання (реєстрації) батька, а місцем проживання спільної доньки [PERSON] є місце проживання (реєстрації) матері. Батько зобов`язується піклуватись про здоров`я сина, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя та освіти незалежно від стосунків сторін та не перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю. Мати зобов`язується піклуватись про здоров`я доньки, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя та освіти незалежно від стосунків сторін та не перешкоджати спілкуванню дитини з батьком. 23.09.2016 року сторони у справі уклали нотаріально посвідчений договір про внесення змін до договору щодо здійснення батьками прав та про визначення місця проживання дітей від 13.06.2016 року, яким погодили, що місцем проживання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] є місце проживання (реєстрації) батька. При цьому, сторони договору виключили з нього підпункт 3.2. графи 3, у якому, зокрема, йшлося про обов`язок матері забезпечити донці достатній рівень життя та освіти. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що вимоги позовної заяви пов`язані із тим, що за твердженням позивача, донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою, а відтак позивачка фактично утримує дитину, а також має сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідача. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом вказаної норми право на отримання аліментів має саме той з батьків із ким проживає дитина. За змістом ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У даному випадку встановленими є обставини про те, що за останньою домовленістю сторін, що оформлена у вигляді нотаріально посвідченого договору від 23.09.2016 року, колишнє подружжя погодило місце проживання дітей, у тому числі донько [PERSON] , разом із батьком. Натомість позивачка посилаючись на те, що дитина проживає разом із нею, не надала суду жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин, як то актів про підтвердження місця проживання дитини складених органом опіки та піклування або представниками житлово-експлуатаційної організації тощо, не зверталась позивачка і до суду із клопотанням про витребування доказів або заявами про виклик свідків. Доказів на підтвердження обставин передбачених ст. 192 СК України для прийняття рішення про зменшення розміру аліментів матеріали справи не містять, як і відсутні докази на підтвердження проживання доньки сторін разом із позивачкою, як підстава для звільнення позивача від сплати аліментів на дитину, яка фактично проживає разом із платником аліментів. Не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, а тим більше для повного звільнення позивача від сплати аліментів на утримання доньки, надана стороною позивача роздруківка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію відповідача у якості фізичної особи-підприємця з 26.05.2015 року, оскільки такі обставини існували на час винесення судового наказу про стягнення з позивачки аліментів, натомість положеннями ст. 192 СК України передбачена необхідність зміни обставин після ухвалення рішення/винесення судового наказу про стягнення аліментів. Ураховуючи викладене у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, поскільки позивачем не доведено підстав на які вона посилається вимагаючи фактично звільнити її від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , що присуджені до стягнення судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2019 року у справі №756/10588/19, як відсутні і підстави для зменшення розміру аліментів у відповідності до положень ст. 192 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed