Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 17 747 грн. 08 коп. та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 07 жовтня 2013 року. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, видано кредитну картку для користування кредитним рахунком. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16 000 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, станом на 17 серпня 2021 року утворилась заборгованість, що становить 17 747 грн. 08 коп., з якої 14 367,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3379,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нарахована комісія. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачці відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку для користування кредитними коштами. Відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримано платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 17 серпня 2021 року утворилась заборгованість, що становить 17 747 грн. 08 коп., з якої 14 367,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3379,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нарахована комісія. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved