Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

16 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.1-4) 11 лютого 2022 року позивач надав через канцелярію суду уточнену позовну заяву. (а.с.108-109) В обґрунтування позову зазначено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 12 липня 2006 року уклали кредитний договір № DNUGGK00000102, згідно умов якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 19 000 доларів США на термін до 12 липня 2021 року, а він зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. Однак в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав. 10 липня 2015 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~DNUGGK00000102. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року стягнуто заборгованість у розмірі 16\~456,72 доларів США, нараховану станом на 08 червня 2015 року. Однак винесення рішення судом не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена заборгованість становить 13\~170,76 доларів США. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року, то за період після подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 1\~186,45 доларів США, які є 3% річних від простроченої суми. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1\~186,45 доларів США, що за курсом 27,41 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 липня 2021 року складає 32\~520,59 грн. за кредитним договором №\~DNUGGK00000102 від 12 липня 2006 року та судові витрати по справі в розмірі 2\~270 грн. (а.с.а.с.1-4, 108-109) Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] , (а.с.68) ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.69-70) В судове засідання 13 жовтня 2021 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 16 листопада 2021 року. (а.с.73) В судове засідання 16 листопада 2021 року сторони по справі не з`явились, від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2021 року. (а.с.82) Судове засідання 17 грудня 2021 року було перенесено на 31 січня 2022 року. 21 грудня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що дійсно заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року по справі №\~203/4155/15-ц задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №\~DNUGGK00000102 від 12\~липня 2006 року станом на 08 червня 2015 року в сумі 16\~456,72 доларів США, що за курсом 21,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08 червня 2015 року складає 345\~920,25 грн., яка складається із: 13\~187,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~021,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 518,70 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 729,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Однак, дізнавшись про це рішення [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м, Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення по справі № 203/4155/15-ц. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року вищевказане заочне рішення по справі №\~203/4155/15-\~ц\~ було скасовано та призначено до нового розгляду. 10 серпня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 203/4155/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Також у відзиві представник відповідача наголошував на пропуску позивачем строків позовної давності. У зв`язку з вищевикладеним він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строки позовної давності. (а.с.89-90) 04 січня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він заперечував проти доводів представника відповідача, зазначених ним у відзиві на позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та наголошував на тому, що строк позовної давності позивачем при зверненні до суду дотримано. (а.с.98-99) В судове засідання 31 січня 2022 року з`явився представник відповідача, позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, але розгляд справи було відкладено на 18 лютого 2022 року для надання можливості представнику відповідача надати ордер. (а.с.105) 11 лютого 2022 року позивач надав через канцелярію суду уточнену позовну заяву. (а.с.108-109) 18 лютого 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його електрону адресу судових повісток. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNUGGK00000102, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі купівля нерухомості, у розмірі 19\~000 доларів США на строк з 12 липня 2006 року до 12 липня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.46-49) Відповідач не виконував умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів по поверненню кредиту та сплати процентів в строки та в сумах, визначених договором, у зв`язку з чим станом на 08 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором становила 16\~456,72 доларів США, яка складалася з наступного: 13\~187,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~021,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 518,70 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 729,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що за курсом 21,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08 червня 2015 року становило 345\~920,25 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № DNUGGK00000102 від 12\~липня 2006 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10 липня 2015 року звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (справа № 203/4155-15-ц). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року по цивільній справі № 203/4155/15-ц стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №\~DNUGGK00000102 від 12 липня 2006 року станом на 08 червня 2015 року в сумі 16\~456,72 доларів США, що за курсом 21,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08 червня 2015 року складає 345\~920,25 грн., яка складається із: 13\~187,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 2\~021,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 518,70 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 729,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. (а.с.7-8) 28 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року по справі №\~203/4155/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року вищевказане заочне рішення по справі №\~203/4155/15-\~ц\~ було скасовано та призначено до нового розгляду. (а.с.93) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості по справі № 203/4155/15-ц було залишено без розгляду. (а.с.92) Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за час прострочення. Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Однак у своєму відзиві представник відповідача просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 265 Цивільного кодексу України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Доводи представника позивача про те, що кредитний договір діє з моменту його підписання сторонами і до повного виконання ними зобов`язань, встановлених судом обставин не спростовують і перебіг строків позовної давності на змінює. При цьому, відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналіз встановлених судом обставин в сукупності з наведеними вимогами закону дає підстави для висновку, що початком трирічного строку позовної давності, у межах якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно було звернутися до суду з даним позовом є 2015 рік (коли позивач висунув вимогу до відповідача щодо дострокового погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором, звернувшись до суду з відповідним позовом), натомість, після залишення позовної заяви без розгляду, банк звернувся до суду з позовною заявою тільки 16 серпня 2021 року (дата надіслання позову поштовим зв`язком), що свідчить про пропуск строку позовної давності і має наслідком відмову у задоволенні позову. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed