Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Вимоги позову мотивовано тим, що 28 листопада 2020 року, близько 07 год. 38 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107-В, з вини відповідача, який керував автомобілем «Dacia Lodgy», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача в результаті його пошкодження в ДТП склала 42\~710 грн. 26 січня 2021 року позивач з метою отримання відшкодування звернулась ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з відповідною заявою. Листом від 18 лютого 2021 року страховою компанією повідомлено позивача про рішення виплатити на її користь страхового відшкодування у розмірі 25\~507 грн. 73 коп. та того ж дня на картковий рахунок позивача страховою компанією було виплачено вказану суму. Оскільки фактичний розмір матеріального збитку становить 42\~710 грн., а компенсовано страховиком лише 25\~507 грн., то на підставі ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України не компенсовано позивачу матеріального збитку у розмірі 17\~202 грн. 27 коп.: 42\~710 грн. (вартість матеріального збитку) 25\~507 грн. 73 коп. (страхове відшкодування) = 17\~202 грн. 27 коп. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Крім того, ухвалою суду від 06 січня 2022 року судом, в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України, у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» витребувано копії документів, щодо страхового випадку за заявою [PERSON] , по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 листопада 2020 року, о 07 год. 38 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке Шосе, 107-В (а.с. 33). На виконання вказаної ухвали ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надано витребувані докази (а.с. 38-93). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 листопада 2020 року о 07 год. 38 хв. в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, 107-В, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Dacia Lodgy», д.н.з. [NUMBER] , здійснив рух ліворуч зі смуги, яка вказує рух прямо на червоний забороняючий сигнал світлофора, також при повороті ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, будучи неуважним та не врахував дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За наведених вище обставин постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року у справі № 127/27465/20 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн в дохід держави (а.с. 47). Відомості про дану постанову судом також перевірено в порядку повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР-201242260, з страховою сумою за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130\~000 грн., розмір франшизи 2\~600 грн. (а.с. 39). 29 грудня 2020 року позивач звернулась до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхової суми (а.с. 52). Відповідно до страхового акту № 200000366924 від 15 лютого 2021 року ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сума страхового відшкодування становить 25\~507 грн. 73 коп. (а.с. 65). Вказана сума була сплачена на банківський рахунок позивача, про що останньою не заперечувалось та зазначено у позовній заяві. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладений у Постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Із полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача (винуватця ДТП) вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130\~000 грн, франшиза 2\~600 грн. Отже, в даному випадку, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, судом не встановлено підстав для виникнення обов`язку винуватця ДТП з виплати страхового відшкодування, тому немає підстав для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між розміром фактичної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed