Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення коштів\~за договором\~позики від 24.05.2019 року в розмірі 15 000 доларів США та понесені судові витрати в розмірі 3\~760 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Троянчуком Д.М. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 17.02.2022 року подано заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду заяви належним чином, представником адвокатом Лук`яновою М.Л. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 17.02.2022 року подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із її зайнятістю в іншому процесі. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 24 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. Договір було укладено в письмовій формі, відповідачем було власноруч написано розписку. Відповідно до укладеного договору [PERSON] передав [PERSON] у вересні 2018 року грошові кошти в сумі 15 000 доларів США, а відповідач їх прийняв та зобов`язувався повернути до 31.08.2019 року, однак борг не повернув незважаючи на вимоги позивача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) борг, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. Позивач звернувся із вимогою №1 від 17.09.2019 року про повернення протягом 7 днів отримані кошти в сумі 15 000 дол. США, проте, відповіді не отримав. Отже, відповідач станом на момент звернення до суду суму 15 000 дол. США позивачу не повернув, що свідчить про існування заборгованості відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню в судовому порядку з огляду на наступне. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За умовами домовленості між сторонами цього спору одна сторона (позивач) передав у власність другій стороні (позичальникові - відповідачеві) грошові кошти, визначені родовими ознаками, позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, гроші передані. Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір від 24.05.2019 року (оформлений у вигляді простого письмового договору розписки про отримання коштів) свідчить про отримання відповідачем позики від позивача, даний договір також вказує про суму боргу, проте, відповідач умови договору позики не виконав і гроші на вимогу позивача не повернув. Будь-яка інша угода про виконання цього договору позики, доповнення чи зміну умов договору, сторонами не складалася. Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України, відповідно до якої, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63 цс 13). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов`язання про позику позивач виконав повністю, термін повернення грошей закінчився 31.08.2019 року, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає, коштами користується до теперішнього часу. Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України, за звичаєм ділового обороту ризик покладається на ту сторону в правочині, яка має невиконані зобов`язання по відношенню до іншої сторони правочину (ст. 526 Цивільного кодексу України). Відсутність у позичальника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у розумінні вимог статті 617 Цивільного кодексу України. А стаття 625 Цивільного кодексу України прямо вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому, з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача 15\~000 доларів США. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3\~760,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved