Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до АТ «Укрсиббанк» і просить: 1. Визнати такою, що припинена іпотеку за договором іпотеки /нерухомого майна/ № 6483 від 20.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. за реєстровим № 2965, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Укрсиббанк», знявши обтяження з нежилого приміщення, - вбудованого нерухомого майна в будівлі літ. В по [ADDRESS] , а саме: заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4254480 та іпотеку, реєстраційний номер обтяження 4254538. 2. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 8908,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2004 являється власником нежилого приміщення, вбудованого нерухомого майна в будівлі літ. В по [ADDRESS] . 20.12.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки нерухомого майна № 6483 посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. за реєстровим № 2965, відповідно до якого позивач в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12.2006 передав в іпотеку відповідачу вказане нерухоме майно. Станом на сьогодні зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12.2006 припинене у зв`язку з його повним виконанням. Відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 18.02.2020 у справі №585/3386/15-ц з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11098548000 від 20.12.2006 в сумі 34742,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 31014,20 грн., за процентами - 2033,35 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1440,22 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 254,68 грн. та судові витрати в розмірі 4019,40 грн. Згідно вказаного судового рішення у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором банк 04.09.2015 направив [PERSON] вимогу про дострокове погашення кредиту. Апеляційним судом встановлено, що 27.10.2015 заборгованість [PERSON] за кредитом становить 31014,20 грн., за процентами - 2033,35 грн., пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 254,68 грн. Вказане судове рішення виконано позивачем 11.03.2020 шляхом перерахування на користь відповідача грошових коштів в сумі 34742,45 грн. та 4019,40 грн. У відповідь на вимогу позивача від 07.05.2021 про припинення обтяження за договором іпотеки від 20.12.2006, відповідач у своєму листі від 11.06.2021 повідомив позивача про відмову у задоволенні його вимоги про зняття обтяження за договором іпотеки від 20.12.2006 у зв`язку із наявністю непогашеної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12.2006. При цьому лист відповідача не містить жодних відомостей про розмір заборгованості та її структуру. На день звернення до суду обтяження нежилого приміщення, вбудованого нерухомого майна в будівлі літ. В по [ADDRESS] у вигляді іпотеки за договором / нерухомого майна / №6483 від 20.12.2006 залишається не знятим, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру речових прав від 10.08.2021, реєстраційні номери обтяжень 4254480, 4254538. Таким чином, іпотека нежилого приміщення вбудованого нерухомого майна в будівлі літ. В по [ADDRESS] порушує право власності позивача на це майно, оскільки останній позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися ним. 13 серпня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. 07 вересня 2021 року від представника АТ «УКРСИББАНК» надійшов відзив на позовну заяву. Увідзиві вказано, що АТ «УКРСИББАНК» вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Вважає помилковим посилання позивача на припинення зобов`язань за кредитним договором шляхом виконання рішення суду про стягнення заборгованості. В провадженні перебуває цивільна справа №585/2392/21 за позовом АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11098548000 від 20.12.2006 р. Позовними вимогами у даній справі є стягнення відсотків нарахованих за період перебування справи № 585/3386/15 на розгляді в судах трьох інстанцій. Враховуючи наявність позовних вимог [PERSON] про припинення іпотеки на підставі повного виконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12.2006 року та наявності позовних вимог АТ «УКРСИББАНК» про стягнення процентів за прострочку виконання зобов`язання за тим же договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12.2006 року вважали за доцільне розглядати ці провадження одночасно, шляхом їх об`єднання. За рахунок предмета іпотеки АТ «УКРСИББАНК», як іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, які виникли за кредитним договором, у тому числі по стягненню процентів. Враховуючи існування не виконаного зобов`язання за кредитним договором № 11098548000 від 20.12.2006 року припинення договору іпотеки є порушенням ст. 17 ЗУ «Про іпотеку». Заборгованість за кредитним договором в повному обсязі станом на 11.08.2021 року не погашена та становить 40155,58 грн. Вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підтверджуються належними доказами, суперечать ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», а отже не підлягають задоволенню. Просять: об`єднати в одне провадження дану справу та провадження № 585/2392/21 за позовом АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11098548000 від 20.12.2006 року; відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог до АТ «УКРСИББАНК» про визнання іпотеки, за договором іпотеки №6483 від 20.12.2006 р., припиненою. 14 вересня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В відповіді вказано, що у відзиві на позовну заяву, що отриманий 06.09.2021, відповідач проти позову заперечує, посилаючись на наявність боргу, що є предметом розгляду справи №585/2392/21, що перебуває у провадженні Роменського міськрайсуду. При цьому ні позовної заяви, ні будь-яких інших доказів існування боргу за кредитним договором №11098548000 від 20.12.2006 року відповідачем не надано. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки /нерухомого майна/ № 6483 від 20.12.2006: іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 11098548000 від 20.12.2006. За приписами ст. З, 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та припиняється, зокрема, у разі: припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. Верховний Суд у своїх рішеннях (постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц) неодноразово вказував, що у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Як випливає з постанови Сумського апеляційного суду від 18.02.2020 у справі № 585/3386/15-ц відповідач у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов кредитного договору скористався своїм правом на дострокове повернення грошових коштів. Відтак, основне зобов`язання за кредитним договором № 11098548000 від 20.12.2006 вважається припиненим з дня сплати позивачем грошових коштів стягнутих з нього за судовим рішенням у справі № 585/3386/15-ц, тобто з 11.03.2020. Умовами договору іпотеки /нерухомого майна/ № 6483 від 20.12.2006 не передбачено покриття вимог кредитора, які нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, а тому іпотека за вказаним договором є припиненою з 11.03.2020 у зв`язку з припиненням основного зобов`язання. 14.09.2021 року в підготовчому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання справ. 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, забезпечив участь представника. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити. Суду пояснив, що відсотки нараховуються по ст. 625 ЦК України, а не по договору, як передбачено в статті. В договорі вказують подвійну відсоткову ставку а саме 33 % річних, що передбачено п. 9.2., 1.3. Такі відсотки нараховані на прострочену заборгованість за весь час невиконання боржником зобов`язання період з 1 жовтня 2015 року по дату звернення до суду. Є преюдиціальне рішення в якому Сумський апеляційний суд встановив що між банком та позичальником було змінено відсоткову ставку - умови п. 13.1. та порядок зміни процентної ставки тому нарахування 33% відсотків відповідає умовам і нараховано правильно. Строк дії договору закінчився по п. 11.1 договору. Відповідач явку належного представника в судове засідання не забезпечив. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежилого приміщення, а саме вбудованого нерухомого майна в будівлі, В, 590,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. 20.12.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено договір іпотеки нерухомого майна №6483 посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. за реєстровим №2965, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нежиле приміщення, а саме, вбудоване нерухоме майно в будівлі цегляне під літ. «В», загальною площею 590,9 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою [ADDRESS] в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №11098548000 від 20.12.2006. Відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 18.02.2020 у справі №585/3386/15-ц з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 34742,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 31014,20 грн., за процентами - 2033,35 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1440,22 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 254,68 грн. та судові витрати в розмірі 4019,40 грн. Згідно квитанції №6 та квитанції №5 від 11.03.2020 р. [PERSON] було сплачено на користь АТ «УКРСИББАНК» 34742,50 грн. та 4019,40 грн. (погашення кредиторської заборгованості зг. кред. №0000011098548). 07.05.2021 року [PERSON] на адресу АТ «Уксиббанк» було направлено вимогу про припинення іпотеки. 11.06.2021 року АТ «УКРСИББАНК» листом повідомило [PERSON] що питання про зняття обтяження може бути вирішено після погашення заборгованості, що обліковується за Договором про надання споживчого кредиту № 11098548000 від 20.12. 2006 року, укладеного між [PERSON] та банком. З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на нежиле приміщення за адресою [ADDRESS] накладено заборону на підставі договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Черненко О.П. 20.12.2006 та зареєстрованого за №4254480. 03 серпня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Цюпка О.В. укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якої адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу пов`язану із визнання такою, що припинена іпотеки за договором іпотеки. За послуги клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого становить 8000 грн. за складання позовної заяви, інших процесуальних документів та представництво інтересів у суді першої інстанції. Відповідно до квитанції № 44 від 06 серпня 2021 р. ФОП [PERSON] отримав від [PERSON] за послуги, згідно договору від 03 серпня 2021 року грошові кошти в сумі 8000,00 грн. Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір про визнання іпотеки такою, що припинена. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. З ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки забезпечене іпотекою зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 20.12.2006 виконане позивачем повністю. Інші кошти, які нараховані чи могли бути нараховані банком у порядку ЦПК України, не входять до основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Сторона відповідача не висловила заперечень щодо визначеного стороною позивача розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим підстави зміни заявленого до стягнення розміру судових витрат відсутні. З огляду на вказане, враховуючи що позов виник з вини відповідача, з нього, на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судового збору та 8000 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved