Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] засобами поштового звязку 07 грудня 2021 року звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання дитини та коштів на особисте утримання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що з відповідачем по справі з 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах по серпень 2021 року.Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, а вона сама не має змоги забезпечити доньку всім необхідним, а тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів. Крім того, зазначала, що вона також не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому також потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти по 1/4 частині із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову до суду та до її повноліття та стягнути із відповідача на особисте утримання [PERSON] 1/6 частку доходу відповідача щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох річного віку. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 14 лютого 2022 року об 11:30 год. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 14 лютого 2022 року від [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява, в якій позивач просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. 14 лютого 2022 року від [PERSON] до канцелярії суду надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи № 15.2-03/7297 від 06.12.2021 та № 15.2-03/7299 від 06.12.2021, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідки від 06.12.2021 за № 2068/10 про отримання допомоги, виданої Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та з 01.03.2021 до 01.03.2024 їй призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, як і не мешкають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] . Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною другою статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої доньки до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, оскільки єдиний її дохід це допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, яка виплачується управлінням соціального захисту населення, а відповідач в добровільному порядку її не утримує та не надав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтвердження заперечень проти позову та\~ спростування доводів позивача. Враховуючи визнання позову відповідачем та встановленні судом обставини справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання щомісячно в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною [PERSON] трьох років підлягають задоволенню. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 454,00 грн. в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved