Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

26 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від стосунків з відповідачем у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Зазначає, що після народження дитини сімейне життя між ними погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Їх спільна донька зареєстрована та проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання доньки. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 13 січня 2022 року. 13 січня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25\~січня 2022\~року у зв`язку з наданням часу для вирішення питання щодо доцільності проведення експертизи ДНК на замовлення відповідача. 25 січня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 04 лютого 2022\~року за клопотанням відповідача для надання часу для подання письмового клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, погоджується виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі половини прожиткового мінімуму. При цьому, відмовився від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з питання підтвердження його батьківства. Заслухавши думку сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 6). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16\~листопада 2021 року дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5) та перебуває на її утриманні. За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що їх спільна дитина ходить в садочок, на її утримання вона щомісячно витрачає від 4000 грн до 6000 грн. Вона працює неофіційно, розмір її заробітної плати становить близько 6000 грн щомісяця. Також вона має на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку в с. Косівщина Сумського району. Інших осіб на утриманні вона не має, стан її здоров`я та стан здоров`я дитини задовільний. Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON] , він добровільно сплачує аліменти на доньку в розмірі 2500 грн щомісяця. Його дохід є мінливим, бо він неофіційно підробляє на будівництві та ремонтом техніки і в зимовий період становить близько 2000-3000 грн на місяць, в інші періоди до 10000 грн. Інших осіб на утриманні він не має, проте стан його здоров`я погіршився, він має скарги на тиск. Має на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , гараж та два автомобілі «Ланос» і «газель», яка в неробочому стані. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. При цьому, суд відхиляє зауваження відповідача про відсутність підстав для задоволення позову з тієї підстави, що він добровільно надає дочці матеріальну допомогу, оскільки надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі №\~712/4702/19, які відповідно до частини 3 статті 264 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 26 листопада 2021 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved