Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 06 вересня 2013 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п.п. 1,2 Договору ним надано відповідачу у боргу 21 225,60 грн., відповідач зобов`язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів. 13 березня 2017 р. рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 208/3718/16 було стягнуто з відповідача на користь позивача 42 015,64 грн. суму боргу за договором позика, яка складається з 21 255,60 грн. боргу, 1 687 розмір відсотків річних від суми позики, 19 103,00 грн. проценти індексу інфляції та 551,21 грн. суми судового збору. Всього: 42 566,85 грн. Розрахунок відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, задовільнили станом на 30.04.2016 р. З моменту винесення рішення його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Позивач не має можливості користуватись своїми коштами і отримувати економічну вигоду. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 1 912,05 грн. розмір 3 відсотків річних від суми позики та 4 351,25 грн. проценти індексу інфляції. Усього 6 263,30 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 02 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п.п. 1,2 Договору ним надано відповідачу у боргу 21 225,60 грн., відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 березня 2017 р. по справі № 208/3718/16 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 42 015,64 грн. суму боргу за договором позика, яка складається з 21 255,60 грн. боргу, 1 687 розмір відсотків річних від суми позики, 19 103,00 грн. проценти індексу інфляції та 551,21 грн. суми судового збору. Всього: 42 566,85 грн. Розрахунок відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, задовільнили станом на 30.04.2016 р. З моменту винесення рішення його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги про стягнення грошових коштів передбачених ст.625 ЦК України не є додатковими вимогами, в розумінні ст.266 ЦК України, а тому закінчення перебігу строку позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення строку позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. З огляду на викладене, позивач має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат на три роки, які передували моменту звернення з позовною заявою до суду. Застосовані норми права Частина 1 ст. 84 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048, 1049 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 2013 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п.п. 1,2 Договору ним надано відповідачу у боргу 21 225,60 грн., відповідач зобов`язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів. 13 березня 2017 р. рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 208/3718/16 було стягнуто з відповідача на користь позивача 42 015,64 грн. суму боргу за договором позика, яка складається з 21 255,60 грн. боргу, 1 687 розмір відсотків річних від суми позики, 19 103,00 грн. проценти індексу інфляції та 551,21 грн. суми судового збору. Всього: 42 566,85 грн. Розрахунок відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, задовільнили станом на 30.04.2016 р. З моменту винесення рішення його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних з 11.06.2018 р. до 11.06.2021 р. це 21 225,60:365*3*1096:100 =1 912,05 грн. Згідно до норм і рекомендації Верховного суду України № 62-97р від 03.04.97 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сукупній індекс інфляції розраховується за формулою: І Іс=(І І 1:100)* (І І 2 :100)* (І І 3:100)*… (І І Z:100)*, де І І 1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, І І 2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, І І Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення, шо у цифровому значені є таким: (1,000*0,993*1,000*1,019*1,017*1,014*1,008*1,010*1,005*1,009*1,010*1,007*0,995*0,994*0,997*1,007*1,007*1,001*0,998*1,002*0,997*1,008*1,008*1,003*1,002*0,994*0,998*1,005*1,010*1,1013*1,009*1,013*1,010*1,017*1,007=1,275. Таким чином , індекс інфляції становить - (1,205), що в цифровому значення є такими: (21 225,60 грн.*1,205-21225,60=4 351,25 грн.) У зв`язку з тим, що відповідач не повернула кошти вчасно, вона зобов`язана сплатити 1 912,05 грн. - розмір 3% річних відсотків річних від суми позики та 4 351,25 грн. - проценти індексу інфляції. Всього 6263,30 грн. Щодо судових витрат Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то позивачу необхідно повернути 50% сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви з державного бюджету, що становить 908 гривні 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved