Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

В лютому 2021 року позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенький Сергій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження ( а. с. 1-5 том. 1). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 року ( а. с. 24 том1 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 26 лютого 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів\~ ( а. с. 28, 29, 30 том 1 ). 07 квітня 2021 року за вх. № 16550, за № 16510 та за № 16508 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідачів ( а. с. 31, 32, 33 том 1 ). З отриманих відповідей вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не значиться за адресою вказаною у запиті та [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача. Ухвалою судді від 09 квітня 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 27 травня 2021 року ( а. с. 34-35 том 1 ). Позивач неодноразово звертався до суду в порядку статті 49 ЦПК України з уточненою позовною заявою, останнього разу 03.06.2021 року за вх. № 25491, в якій посилалися на наступне. 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпроофінансгруп» був укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до божників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за Кредитним Договором № 173/П/33/2008/840 від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за Договором іпотеки від 04.03.2008 року. 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір № GL48N718070_blank 01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до божників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за Кредитним Договором № 173/П/33/2008/840 від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за Договором іпотеки від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Відповідно до умов Договору іпотеки від 04.03.2008 року предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . Так з інформаційної довідки стало відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі рішення суду, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, винесеного 08.01.2015 року по справі №1003/14787/12. В подальшому право власності на предмет іпотеки без згоди Іпотекодержателя неодноразово перереєстровано на інших осіб. Зокрема 25.05.2015 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., зареєстровано за реєстровим №2774. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21553454 від 25.05.2015 року, номер запису/довірчої власності: 9784290. І вже 26.05.2015 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим №588. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21596066 від 26.05.2015 року, номер запису/довірчої власності: 9804788. Звертають увагу суду на той факт, що рішення суду від 08.01.2015 року, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по справі №1003/14787/12 стосовно предмету іпотеки ніколи не виносилось. Так, відповідно до інформації Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2020 року, цивільна справа №1003/14787/12 розглядалась за участю інших осіб та іншого предмету спору, зокрема Позивача [PERSON] до АКБ «Трансбанк» про припинення договору іпотеки, предметом якої взагалі є земельна ділянка, а рішення по даній справі було винесено 08.01.2013 року. Отже в ході протиправних дій шахрайським способом та на підставі підробного рішення суду було виведено вищезазначену квартиру з під іпотеки, а право власності перереєстровано на іншу особу. Тому, просили суд скасувати в Державному реєстрі іпотек запис про припинення іпотеки, внесений 20.05.2015 року, індексний номер рішення: 21483854 (номер запису про іпотеку: 9750529) та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про припинення обтяження внесений 20.05.2015. індексний номер рішення: 21483715 (номер запису про обтяження 9752188), внесених на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.01.2015 року винесеного по справі №1003/14787/12 щодо квартири [ADDRESS] (РНОНМ 643241232103), поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки, Реєстровий № 1179, виданий 04.03.2008 року приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Губенко Т.А. номер запису про іпотеку: 9750529 та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження підстава обтяження Договору іпотеки, Реєстровий № 1180, виданий 04.03.2008 року приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Губенко Т.А. номер запису пре обтяження 9752188 щодо квартири [ADDRESS] (РНОНМ 643241232103), визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 25.05.2015 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., зареєстровано за реєстровим №2774 та скасувати у Державному реєстр речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (ін.н. [NUMBER] ) на квартиру [ADDRESS] номер РНОНМ 643241232103 індексний номер рішення: 21553454 від 25.05.2015 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію номер запису/довірчої власності: 9784290 з припиненням праві власності за [PERSON] (ін.н. [NUMBER] ) на квартиру [ADDRESS] та визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.05.2015 року укладений міх [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим №588 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (ІН. [NUMBER] ) на квартиру [ADDRESS] номер РНОНМ 643241232103 індексний номер рішення: 21596066 від 26.05.2015 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію номер запису/довірчої власності: 9804788 з припиненням права власності за [PERSON] (ін.н. [NUMBER] ) на квартиру [ADDRESS] ( а. с. 141-146 том 1 ). 25 червня 2021 року за вх. № 29467 судом отримано відзивна позовну заяву від представника відповідача [PERSON] адвоката Гаделія В.Р., в якому останній просив суд\~ відмовити ТОВ «Брайт Інвестмент» в задоволенні позову, а також застосувати строк позовної давності, мотивуючи тим, що утравні 2015 року [PERSON] , її дочка [PERSON] та зять [PERSON] вирішили придбати квартиру, для проживання останніх та їхньої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим звернулись агенції нерухомості «Альянс». Співробітники вказаної агенції запропонувала оглянути об`єкт, який перебував у вільному продажі - квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира сподобалась потенційним покупцям, однак викликала сумнів та обставина, що фактичним продажем квартири займалась не власник [PERSON] , а по довіреності її дочка [PERSON] . Покупців заповняли в тому, що це пов`язано із фактичною відсутністю [PERSON] в місті Біла Церква і ніяк не пов`язано із самою квартирою, оскільки ніяких обмежень чи заборон, або інших обставин, які б могли бути перешкодою для продажу квартири, немає. З метою усунення будь-яких сумнівів в тому, що квартири не обтяжена іпотекою, на ній відсутні арешти чи будь-які інші обтяження чи застереження, був запропонований варіант при якому, з початку квартиру перереєструють на знайомого продавців [PERSON] шляхом укладення у нотаріуса договору купівлі-продажу з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і у випадку, якщо не виникне ніяких питань, чи не буде виявлено якихось обтяжень, покупці зможуть укласти договір купівлі-продажу. Враховуючи, що всі заборони та обтяження нерухомого майна підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного державного реєстру речових прав, а кращої можливості впевнитись, що квартира «безпроблемна» не існує, покупці погодились на запропонований варіант. 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. було здійснено перевірку квартири [ADDRESS] на предмет наявності іпотек, арештів та інших обтяжень, встановлено їх відсутність, тому посвідчено договір купівлі-продажу зазначеного майна між [PERSON] та [PERSON] .. Переконавшись у тому, що квартира [ADDRESS] не має обтяжень, погодивши ціну продажу та інші істотні умови договору купівлі-продажу, 26.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу за посередництва агенції нерухомості Альянс. Того ж дня, 26.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, а сам договір посвідчений приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим № 588. З 26.05.2021 року і по теперішній час [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а [PERSON] , [PERSON] та їхня малолітня донька [PERSON] - фактичними користувачами. 26.05.2015 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим № 588. Звертає увагу суду, що приватним нотаріусом Кривеньким С.А. належним чином перевірено відсутність у Державному реєстрі іпотек запису про обтяження спірної квартири іпотекою, і оскільки квартира не була обтяженою, ним прийнято рішення про посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи фактичні обставини купівлі зазначеної квартири, [PERSON] , будучи добросовісним набувачем вчинила всі можливі та залежні від неї дії, щоб переконатись в тому, що квартира [ADDRESS] іпотекою не обтяжена, і саме тому прийняла рішення про її купівлю. [PERSON] не знала і не могла знати про те, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» наявні кредитні правовідносини, які забезпечувались поручителями та іпотекою, вона не є та не була стороною таких правовідносин, тому з об`єктивних причин не повинна нести ризики невиконання сторонами договору взятих на себе зобов`язань. Так, позивач зазначає, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі рішення суду, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 08.01.2015 року по справі № 1003/14787/12, яке є підробленим, тому квартиру виведено з під іпотеки шахрайським способом в ході протиправних дій групи осіб. При цьому, до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження таких обставин, як і не вказано, яке відношення до цих подій має [PERSON] , яка взагалі не знала про існування спірної квартири до кінця травня 2015 року. Окрім цього, просив застосувати строк позовної давності, так як з дня укладання договору купівлі-продажу, який позивач просить визнати недійсним минуло більш трьох років ( а. с. 152-166 том 1 ). Ухвалою суду від 29 червня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу\~ Київської області Кривенького Сергія Анатолійовича належним чином завірену копію нотаріальної справи, а також у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Турчак Світлани Миколаївни ( а. с. 199-201 том 1 ). На виконання ухвали суду від 29.06.2021 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу\~ Київської області Кривеньким Сергієм Анатолійовичем надано належним чином завірену копію нотаріальної справи ( а. с. 213 том 1 65 том 2 ). Крім того, на виконання ухвали суду від 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак Світланою Миколаївною надано належним чином завірену копію нотаріальної справи ( а. с. 67-138 том 2 ). Ухвалою суду від 27 липня 2021 року закрито підготовче засідання у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 вересня 2021 року ( а. с. 145-146 том 2 ). Розгляд справи неодноразово призначався до судового розгляду та були проведені судові засідання, що підтверджується матеріалами справи ( протоколами судових засідань ). 04 листопада 2021 року у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 190-193 том 2 ). 13 грудня 2021 року у судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON] ( а. с. 239-242 том 2\~ ). За клопотанням представника відповідача було витребувано з канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду\~ цивільну справу № 1003/14787/12 та № 357/9601/15-ц ( а. с. 239-242 том 2 ), які були оглянуті в судовому засіданні 20.01.2022 року ( а. с. 20-23 том 3 ). В попередніх судових засіданнях представник позивача [PERSON] підтримав уточнену позовну заяву ( останню ), надав пояснення аналогічні викладеним в ній та просив вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» задовольнити в повному обсязі. В попередніх судових засіданнях представник відповідача [PERSON] адвокат Гаделія В.Р. заперечував проти позовних вимоги позивача, просив суд відмовити ТОВ «Брайт Інвесмент» в задоволенні позовних вимоги в повному обсязі. Зазначав, що\~ [PERSON] правомірно придбала квартиру, є добросовісним набувачем, а про будь-які заборони останній не було відомо, а при вчиненні угоди, жодних обтяжень не було, про що було перевірено нотаріусом, який посвідчував угоду. Крім того, просив застосувати строк позовної давності, так як з дня вчинення договору купівлі-продажу та звернення до суду про визнання недійсним договорів купівлі-продажу сплило майже шість років. Останнього разу в судовому засіданні було оголошено перерву до 14.02.2022 року за клопотанням представника позивача для надання часу останньому для підготовки до судових дебатів ( а. с. 20-23 том 3 ). В судовому засіданні 14.02.2022 року представник позивача [PERSON] виступив у судових дебатах та просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гаделія В.Р. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявна розписка ( а. с. 24 том 3 ). 14 лютого 2022 року за вх. № 6588 судом отримано від представника відповідача [PERSON] адвоката Гаделія В.Р. промову на судові дебати. Просив приєднати текст промови та розглядати справу без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що\~ в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, яке отримано 27.01.2022 року. Окрім цього, остання була повідомлена і через засоби оголошення ( а. с. 30 том 3 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в законному поряду, однак на адресу суду повернувся поштивий конверт, де причина повернення працівника пошти вказана, як за зазначеною адресою не проживає. Однак, останній був повідомлений про судове засідання, його дату, час та місце через засоби оголошення ( а. с. 29 ). Третя особа\~ приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенький Сергій Анатолійович в судове засідання не з`явився, але неодноразово направляв до суду заяви про розгляд справи у його відсуніть. Крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна також в судове засідання не з`явилася, але направила заяву, в якій також просили проводити розгляд справи за її відсутності ( а. с. 67 том 2 ). Окрім цього, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна була повідомлена про дату, час та місце слухання справи\~ належним чином, про що\~ в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. ( ч. 10 ст. 130 ЦПК України ). Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи вищенаведене, а також те, що усі учасники судового розгляду належним чином повідомленні у відповідності до вимог\~ ЦПК України,\~ суд вважає за можливим провести судове засідання у відсутності сторін, які не з`явилися. Окрім того, оголошуючи перерву в судовому засіданні 20.01.2022 року до 14.02.2022 року, така перерва була вчинена лише за клопотанням представника позивача, який наполягав на наданні йому\~ часу для підготовки до судових дебатів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши промову представника позивача в судових дебатах, враховуючи його пояснення надані на попередніх судових засіданнях та пояснення на попередніх засіданнях наданих представником відповідача [PERSON] адвокатом Гаделія В.Р., а також свідками, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 173/П/33/2008/840 від 04 березня 2008 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 59 598,56\~ доларів США в порядку і на умовах визначених цим договором за програмою «Житлові рішення ( п. 1.1 Договору ) ( а. с. 16-18 том 1 ). 04 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, де відповідно до його умов, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] ( а. с. 14-15\~ том 1 ). 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпроофінансгруп» був укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до божників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за Кредитним Договором № 173/П/33/2008/840 від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за Договором іпотеки від 04.03.2008 року 9 а. с. 7-9, 10 том 1 ). 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір № GL48N718070_blank 01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до божників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за Кредитним Договором № 173/П/33/2008/840 від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за Договором іпотеки від 04.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» ( а. с. 11-2, 13 том 1 ). З інформаційної довідки відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі рішення суду, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 08.01.2015 року по справі №1003/14787/12. Так, 25.05.2015 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., зареєстровано за реєстровим №2774. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21553454 від 25.05.2015 року, номер запису/довірчої власності: 9784290. 26.05.2015 року на підставі договору купівлі-продажу право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим №588. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21596066 від 26.05.2015 року, номер запису/довірчої власності: 9804788. ( а. с. 19 том 1 ). Позивач звертаючись до суду з вищевказаним вимогами вважає, що рішення суду від 08.01.2015 року, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по справі №1003/14787/12 стосовно предмету іпотеки ніколи не виносилось, тому в ході протиправних дій шахрайським способом та на підставі підробного рішення суду було виведено вищезазначену квартиру з під іпотеки, а право власності перереєстровано на іншу особу, що порушує права позивача. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи у травні 2015 року [PERSON] її дочка [PERSON] та зять [PERSON] вирішили придбати квартиру, для проживання останніх та їхньої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим звернулись агенції нерухомості « [INFO] », де співробітники вказаної агенції запропонувала оглянути об`єкт, який перебував у вільному продажі - квартиру [ADDRESS] , яка сподобалась потенційним покупця. Однак, у останніх викликала сумнів та обставина, що фактичним продажем квартири займалась не власник [PERSON] , а по довіреності її дочка [PERSON] .. Покупців заповняли в тому, що це пов`язано із фактичною відсутністю [PERSON] в місті Біла Церква і ніяк не пов`язано із самою квартирою, оскільки ніяких обмежень чи заборон, або інших обставин, які б могли бути перешкодою для продажу квартири, немає. Як встановлено в судовому засіданні, що з метою усунення будь-яких сумнівів в тому, що квартири не обтяжена іпотекою, на ній відсутні арешти чи будь-які інші обтяження чи застереження, 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. було\~ посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] 26.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу за посередництва агенції нерухомості « [INFO] » ( а. с. 73-76 том 1 ), а того ж дня, 26.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, а сам договір посвідчений приватним нотаріусом БМНО Київської області Кривеньким С.А., зареєстровано за реєстровим № 588 ( а. с. 66-67 томи 1 ). Отже, з 26.05.2021 року і по теперішній час [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а [PERSON] , [PERSON] та їхня малолітня донька [PERSON] - фактичними користувачами. Зазначені обставин було підтверджено в судовому засіданні і свідками [PERSON] , [PERSON] ,\~ які є проживають та користуються\~ вказаною квартиною, а також свідком [PERSON] , яка виступала від агенції нерухомості «Альянс». Крім того, як матеріалами справи так і свідками встановлено, що в квартирі зроблений сучасний ремонт, до придбання квартири, остання перебувала в непридатному до житла стані ( а. с. 108-111 том 1 ). Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути\~ протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду\~ від 23 жовтня 2019 року у справі 922/3537/17 вказано, що\~ «добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень» (п. 38 постанови). Такого ж висновку дійшли Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 487/1398/15, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 905/2947/17. Аналогічний правовий висновок міститься\~ і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі № 925/1351/19. В зазначеній постанові ВП ВС зазначила, що за відсутності у Державному у реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Відтак, якщо в публічному реєстрі запис про обтяження відсутній, то річ не є обтяженою іпотекою. Оскільки на час придбання [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , остання не була під забороною, про що було перевірено нотаріусом під час вчинення угоди, тобто остання набула у власність\~ вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. З боку позивача не надано доказу в зворотному, що відповідач [PERSON] укладаючи договір купівлі-продажу спірної квартири була обізнана про, те що остання є іпотечним майном. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Крім того, як встановлено в судовому засіданні відповідачу [PERSON] , як і [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2015 року по кінець квітня 2021 року, не було відомо про наявність жодного спору щодо квартири, ніяких листів, повідомлень чи заяв інформаційного характеру, дзвінків, пропозицій чи інших інформаційних матеріалів від ПАТ КБ «Надра» чи правонаступників, в тому числі, ТОВ «Брайт Інвестмент», до них не надходило. Отже, придбавши квартиру, [PERSON] є добросовісним її набувачем, бо інформація про іпотеку не тільки не була доведена до її відома, а і взагалі була відсутня в Державному реєстрі. Положення статті 23 Закону України «Про іпотеку» про те, що до набувача переходять обов`язки за договором іпотеки, є цілком виправданим. Однак, у випадку, коли особа не знала і не могла знати про існування договору іпотеки, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про іпотеку, покладення іпотечних зобов`язань на добросовісного набувача, і тим більше позбавлення його права власності на набуте у передбачений законом спосіб майно, не відповідатиме принципам справедливості та добросовісності, які відповідно до пункту 6 статті 3 ЦК України є загальними засадами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2,4,7, 11 до Конвенції. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «[PERSON] та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «[PERSON] проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року). Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. За таких обставин, позбавлення [PERSON] права власності на квартиру, на думку суду, буде мати ознаки непропорційного втручання держави у її право власності, оскільки вказана особа набула права власності на підставі оплатного договору купівлі продажу та нотаріусом при вчиненні угоди не було встановлено будь-яких заборон. Посилання позивача, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі рішення суду, винесеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 08.01.2015 року по справі № 1003/14787/12, яке є підробленим, тому квартиру виведено з під іпотеки шахрайським способом в ході протиправних дій групи осіб не заслуговує на увагу, так як з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження таких обставин. Отже, з боку позивача не надано належних доказів щодо встановлених винних осіб та жодного судового рішення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, лише під час перебування справи на розгляді в суді, позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів. Відповідно до п. 12 Порядку\~ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25.12.15, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376 цс 18, звернула увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенький Сергій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження є такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню по суті, не підлягає застосуванню строк позовної давності, який був заявлений представником відповідача [PERSON] адвокатом Гаделія В.Р. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаними позовом, позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило судовий збір\~ у розмірі 9 080 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 203 від 09.02.2021 року ( а. с. 6 ). Однак, у зв`язку із відмовою\~ у задоволенні позову, не підлягають і\~ стягненню\~ з відповідача на користь позивача судові витрати понесенні останнім при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed