Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] 30.04.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою з 12.12.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 18.10.2018. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Знам`янського міськрайонного суду від 11.09.2018 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . На виконання зазначеного судового наказу у Знам`янському відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження №57241707. Зазначає, що на даний час діти проживають разом з матір`ю, обов`язки зі сплати аліментів він виконує, по можливості приймає участь у вихованні дітей. Однак, зараз у нього вже є інша сім`я, також він має незадовільний стан здоров`я, оскільки після ДТП отримав тілесні ушкодження, має 2 групу інвалідності. Вказує, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінилося його матеріальне становище, а стан здоров`я перешкоджає йому влаштуватися на роботу, яка б належно оплачувалася. Аліменти на дітей стягуються із заробітної плати та пенсії, однак коштів, які залишаються, на лікування, придбання, їжі та одягу йому не вистачає. Матеріальний стан його сім`ї зараз вкрай важкий, так як кожен член сім`ї не отримує навіть прожиткового мінімуму. Просив зменшити розмір стягнених з нього аліментів на утримання дітей з 1/3 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої вирішення питання віднесла на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.09.2018Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області видано судовий наказ (ЄУН 389/2496/18, провадження №2-н/389/166/18) про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини (1/3) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.09.2018. Заступником начальника Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 18.09.2018 відкрито виконавче провадження №57241707 з примусового виконання зазначеного вище судового наказу. З довідок про доходи, виданих виробничим підрозділом «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 22.01.2021 за №10 та 24.01.2022 за №09, вбачається, що загальна сума доходу позивача без урахування аліментів за період липень 2020 року - грудень 2020 року становить 43550 грн. 43 коп., з яких утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7839 грн. 07 коп.; за період липень 2021 року - грудень 2021 року становить 48046 грн. 95 коп., з яких утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 8648 грн. 46 коп. Звітом про здійснені відрахування та виплати, складеним виробничим підрозділом «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», підтверджується те, що за період липень 2020 року грудень 2020 року розмір відрахувань із заробітної плати позивача становить 49,3 % (33,3% аліменти, 16% - заборгованість по аліментам). Відповідно до довідок про доходи пенсіонера №№ [NUMBER] , 0558 2357 2545 6511 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (м.Знам`янка та Знам`янський район) і отримує пенсію по інвалідності. Загальна сума пенсії за 2020 рік становить 19332 грн. 23 коп., за період з 01.07.2021 до 31.12.2021 11764 грн. 20 коп. Звітами про здійснені відрахування та виплати, складеними Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області (м.Знам`янка та Знам`янський район), підтверджується те, що за період 2020-2021 роки розмір відрахувань з пенсії позивача становить 50% (що включає також і стягнення заборгованості по аліментам). Крім того враховується, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторонами в судовому засіданні не заперечувався той факт, що з позивача за місцем роботи та з отриманої пенсії, окрім визначеної судом 1/3 частки аліментів, стягувалася також і заборгованість по аліментам, а тому він не підлягає доказуванню. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач 10.04.2021 зареєстрував шлюб зі [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу [PERSON] , у відповідності до вимог ч.5 ст.183 СК України та п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, заявила вимогу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених судовим наказом Знам`янського міськрайонного суду від 11.09.2018, позивачу необхідно довести, що після ухвалення судового рішення і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на 30.04.2021, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Проте, жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний, сімейний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять і таких в судовому засіданні не здобуто. Зазначені позивачем обставини, а саме, що у зв`язку з реєстрацією другого шлюбу змінилося його матеріальне становище, і коштів, які залишаються після сплати аліментів, йому не вистачає, не є достатніми підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України. Доводи позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються, оскільки у нього після сплати аліментів залишається недостатньо коштів для існування, суд оцінює критично, з огляду на неприпустимість покращення матеріального становища будь-яких осіб за рахунок погіршення матеріального становища малолітніх дітей. Також суд не приймає до уваги надану позивачем на підтвердження незадовільного стану здоров`я індивідуальну программу реабілітації інваліда №773 від 29.10.2018, оскільки вказана програма свідчить лище про те, що позивач проходив реабілітацію у зазначених роках, це не є діагнозом лікаря та висновком про стан його здоров`я. Доказів перебігу хвороби, подальшого необхідного лікування та здійснення витрат позивачем не надано, як і не надано доказів того, що він є інвалідом 2 групи станом на час розгляду справи в суді. Доказів поліпшення матеріального та сімейного стану відповідачки, як стягувача, позивачем також не надано. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд звертає увагу на те, що визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивачу та його сім`ї не вистачає коштів на проживання, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Позивач повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для них рівні. Суд враховує, що зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей з 1/3 до 1/6 частки, призведе до суттєвого погіршення рівня життя малолітніх дітей, і вказаний позивачем розмір аліментів не забезпечить нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку його дітей. Згідно з ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки розмір відрахування із заробітної плати позивача по аліментним зобов`язанням складає 33,3%, відтак загальний розмір аліментів, визначений в рішені суду, не перевищує визначений в ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не доведено факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою згідно з положеннями ч.1 ст.192 СК України\~для зменшення розміру аліментів, те, що розмір стягуваних аліментів за рішеннями суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Визнання відповідачкою позову суд не приймає, оскільки таке визнання порушує права, свободи та інтереси її малолітніх дітей, про належне утримання яких ставиться питання, за встановлених даним судовим рішенням підстав. Крім того. суд вбачає, що визнання відповідачкою позову явно суперечить її внутрішній волі, оскільки з початку розгляду справи вона позов не визнавала і лише в останньому судовому засіданні заявила, що не заперечує проти позовних вимог, пояснивши, що у неї зараз важкий період, їх спільна з позивачем дитина на даний час хворіє, перебуває на лікуванні і у неї відсутні моральні сили та час для судового процесу щодо зобов`язань по аліментам. Крім того, суд звертає увагу сторін по справі на те, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє можливості платника або одержувача аліментів в подальшому звернутися до суду в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч.1 ст.192 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed