Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

В лютому 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідачів та третьої особи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі. Предметом позову є: 1. Трудові відносини [PERSON] з TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» визнати припиненими з 24.12.2020 р., у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. 2. Зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців виключити відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про керівника юридичної особи TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» [PERSON]. з 24.12.2020 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 листопада 2011 року [PERSON] (надалі - позивач) був прийнятий на посаду директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» (надалі - відповідач), про що свідчить Протокол Загальних Зборів Учасників № 1 від 28 листопада 2011 р. та Наказ від 28 листопада 2011 р. № 01/11. Довготривалий період часу, позивач як директор не мав зворотного зв`язку з учасниками Товариства. Учасники Товариства декілька років не виявляли інтересу до Товариства, не скликали і не проводили Загальні збори Учасників, не проявляли жодної цікавості відносно поточних справ Товариства. Фактично Товариство діяльність не здійснює, найманих працівників, окрім директора Товариства, не має. Позивач не зацікавлений у трудових відносинах з відповідачем, його життєві обставини змінились, він не має можливості виконувати повноваження директора. У зв`язку з цим, 17.11.2020 року позивачем було написано заяву про звільнення з посади директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» за власним бажанням з 24.12.2020 р. З огляду на те, що Статутом Товариства, затвердженого Протоколом № 26/04-214 від 26.04.2014 року Загальними зборами Учасників ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» (далі - статут), встановлений особливий порядок звільнення директора Товариства, позивачем 17.11.2020 року було ініційовано скликання Загальних зборів Учасників. Позивач направив учасникам ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» засобами поштового зв`язку копію заяви про його звільнення та лист про скликання Загальних Зборів учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ». 23.12.2020 року на Загальні збори Учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» жоден учасник не з`явився. 23.12.2020 року позивачем було видано наказ про звільнення його з посади директора TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» з 24.12.2020 року. Отже, з 24.12.2020 року між позивачем та відповідачем фактично припинилися трудові відносини. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у їх відсутність. Крім того, у вказаній заяві позивач зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до копії протоколу Загальних Зборів Учасників № 1 від 28.11.2011 р., [PERSON] був прийнятий на посаду директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ». Крім цього, відповідно до копії наказу від 28.11.2011 р. № 01/11, [PERSON] був прийнятий на посаду директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ». Як вбачається із копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.11.2020 року, учасниками TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» є: [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із копій письмових документів наявних в матеріалах справи, листами про скликання Загальних зборів Учасників від 17.11.2020 року, [PERSON] повідомив [PERSON] та [PERSON] про проведення Загальних зборів Учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» 23.12.2020 року о 12.00 за адресою: 01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська 20 А. Також, листом про скликання Загальних зборів Учасників був запропонований наступний Порядок денний Загальних зборів Учасників Товариства на 23.12.2020 року: 1)звільнення діючого директора Товариства [PERSON] з посади директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» з 24.12.2020 року. Підстава - заява [PERSON] про звільнення з посади директора Товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. 2)призначення нового директора ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» за вибором учасників Товариства з 25.12.2020 року. Надіслані [PERSON] листи на адреси учасників, що зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.11.2020 року, були повернуті відправнику засобами поштового зв`язку через їх неотримання адресатом. 23.12.2020 року [PERSON] було видано Наказ про звільнення його з посади директора TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» з 24.12.2020 року. 12.01.2021 року [PERSON] направив цінним листом з описом вкладення до Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві заяву про розшук учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ», шляхом отримання інформації про їх місцезнаходження. 28.01.2021 року від Шевченківського Управління поліції ГУНП у м. Києві [PERSON]. отримав довідку від 24.01.2021 року. За змістом цієї довідки, заяву про розшук учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського управління поліції за № 3372 від 18.01.2021 р, матеріали ЖСОЗП № 3372 від 18.01.2021 року списано до справ управління поліції. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом статті 22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудових відносин, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника, а саме, позивачем було зроблено все можливе, щоб належним чином та з додержанням строків повідомити учасників TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» про скликання загальних зборів, а саме: ним було надіслано листи з повідомленням про скликання Загальних зборів Учасників на відомі позивачу адреси учасників, які зазначені в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату формування та надсилання запрошення - 17.11.2020 року. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170). Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати припиненими трудові правовідносини [PERSON] з TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» з 24.12.2020 року, у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем та ТОВ «Ресторанна Гільдія», суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту, як припинення трудових відносин між [PERSON] з TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» за власним бажанням працівника на підставі статті 38 КЗпП України, з 24.12.2020 року. У частині першій пунктах першому та другому статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (п. З ч. 5 ст. 25 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», систему органів у сфері державної реєстрації становлять Міністерство юстиції України та інші суб`єкти державної реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», до повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить забезпечення прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ. Отже, компетентним органом, який є уповноваженим вносити записи щодо виключення інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про позивача, який є директором TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» виступає Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Таким чином, саме Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як суб`єкт державної реєстрації, має проводити зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі відносно Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі рішення суду, що містить відповідне зобов`язання. Однак, суд звертає увагу на наступне. Як вбачається із правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 року №910/17792/17, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їх права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї прав на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки. З огляду на вищевикладене та те, що позивач просить суд зобов`язати третю особу виключити відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про керівника юридичної особи TOB «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ» - [PERSON]. з 24.12.2020 р., суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до ТОВ «РЕСТОРАННА ГІЛЬДІЯ», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання трудових правовідносин припиненими, через звільнення за власним бажанням, слід частково задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Державного бюджету України підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 908,00 грн., тобто по 227,00 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial