Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти народжені не в шлюбі, відомості про їх батька записано в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Питання неналежного виконання відповідачкою її батьківських обов`язків неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА, однак ніяких змін у ставленні [PERSON] до дітей не було. Крім того, сім`я відповідачки знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах у відділі соціальної роботи КУ "Центр надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради". Згідно з наказом служби у справах дітей Богородчанської селищної ради від 16 березня 2021 року малолітні [PERSON] та [PERSON] з 16 березня 2021 року перебувають у службі у справах дітей на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю. З 23 грудня 2020 року [PERSON] разом із малолітніми [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної допомоги в смт Верховина. У березні 2021 року [PERSON] разом з дітьми повернулась додому в с. Грабовець у зв`язку з закінченням терміну перебування у центрі. Актами обстеження умов проживання від 11 червня 2021 року та 05 серпня 2021 року зафіксовано, що відповідачка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, умови проживання незадовільні, в будинку брудно, речі невпорядковані, її попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Згідно з рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 09 серпня 2021 року дітей влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . [PERSON] протягом 2015 - 2021 років притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 178, ч. 1, 2 ст. 184, ч. 2 ст. 175-1 КУпАП. З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28 жовтня 2021 року, орган опіки та піклування селищної ради вважає, що [PERSON] , яка злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , стягнути з неї аліменти на утримання дочки і сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив такий задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет. Причини неявки суду не відомі. Своїм правом на подачу відзиву відповідачка не скористалась, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі та з`ясувавши фактичні обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно з ч. 2, 4 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду від 19 грудня 2008 року №20) судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 14, 15). Як видно з повідомлення Богородчанського відділу ДРАЦС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області від 19 жовтня 2021 року, державна реєстрація народжень [PERSON] та [PERSON] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 18). Діти є малолітніми, зареєстровані разом із [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до характеристики за підписом старости Грабовецького старостинського округу №6 Богородчанської селищної ради, за час проживання в селі [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, після народження дочки [PERSON] проживала в селі від випадку до випадку, зловживала алкогольними напоями, не здійснювала належного догляду за дитиною. Після народження [INFO] сина [PERSON] перебувала в центрі соціально-психологічної допомоги в смт Верховина. До виховання дітей та створення для них умов, необхідних для всебічного розвитку, ставиться безвідповідально (а.с. 21). Згідно з інформацією, наданою відділенням поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 19 жовтня 2021 року, [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності: 05 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, 11 червня 2021 року - за ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, 20 вересня 2017 року - за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 19 січня 2015 року - за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с.22). Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON] від 11 червня 2021 року, умови проживання - частково задовільні, в будинку брудно. На момент обстеження відповідачка перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 29). Також обстеження умов проживання [PERSON] проведено 05 серпня 2021 року. Згідно зі складеним цього числа актом, умови проживання сім`ї незадовільні, в будинку брудно, речі невпорядковані, на час огляду [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її повідомили про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 30). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Богородчанської селищної ради №09-ОД від 16 березня 2021 року, цього числа взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] (а.с. 31). Комісія з питань захисту прав дитини Богородчанської селишної ради 26 березня 2021 року вирішила: 1) попередити [PERSON] про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] ; 2) відділу соціальної роботи КУ "Центр надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради" взяти під соціальний супровід сім`ю [PERSON] як таку, яка перебуває у складних життєвих обставинах; 3) службі у справах дітей селищної ради - взяти малолітніх [PERSON] та [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах; 4) у випадку неналежного виконання батьківських обов`язків або фіксації факту вживання алкоголю [PERSON] , ініціювати питання про позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). 09 серпня 2021 року виконавчим комітетом Богородчанської селищної ради прийнято рішення №253-11/2021 про укладення договору щодо патронату над дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з патронатним вихователем [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської селищної ради від 28 жовтня 2021 року №47, затвердженого рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради №355-15/2021 від 02 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 - 9, 10 -13). Свідок [PERSON] суду пояснила, що є старостою Грабовецького старостинського округу №6, може охарактеризувати відповідачку з негативної сторони. Остання зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов проживання її малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] , не займається їх вихованням, часто залишає дітей недоглянутими на дочку [PERSON] . Також зауважила, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно старших дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є патронатним вихователем малолітніх [PERSON] та [PERSON] . За час перебування дітей в її сім`ї (з серпня 2021 року) їх матір [PERSON] жодного разу не відвідувала дочку та сина, телефонувала лише 4 рази на початку влаштування дітей у сім`ю. Надалі їх життям, здоров`ям, розвитком не цікавилась. Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, не проявляє належної батьківської турботи про дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не бере належної участі у вихованні дочки та сина, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, не спілкується з ними, тобто свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Така поведінка відповідачки, на думку суду, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дітей, ухиленні від виконання батьківських обов`язків. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачкою суду не надано. Згідно з положенням ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На підставі викладеного, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, оскільки судом в ході розгляду справи встановлено, що мала місце винна поведінка відповідачки, яка проявилась у свідомому ухиленні останньої від виконання її батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування у цій справі такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] , що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей. Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] положення ч. 1, 3 ст. 169 Сімейного кодексу України, якими передбачено її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав, й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідачка є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу дітям, іншого нею не доведено. З урахуванням викладеного, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з огляду на законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідачки, слід визначити у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дати подання позову - 11 листопада 2021 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь держави 1816 грн судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved