Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гнатишин В. В., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада), [PERSON] , в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок з належними до нього будівлями, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Ще за життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Гнатишин В. В. у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розгляд справи здійснювати у їх відсутності, погодилися з обставинами, викладеними у позові. Залучена до участі у справі згідно ухвали суду від 20.01.2022 року співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, з приводу задоволення позову не заперечила. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України,\~в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.1993 року батьками позивача [PERSON] , [INFO] , вказано: [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1972 року вказано: [PERSON] та [PERSON] . При укладенні шлюбу з [PERSON] мати позивача змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.1991 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 25.12.2001 року [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.06.1995 року №3 [PERSON] передано у власність та постійне користування земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,06 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,54 га, що за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2011 року, актовий запис №09. Згідно довідки №269, виданої 02.12.2021 року виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого 18.11.2011 року секретарем виконавчого комітету Чехівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №09, вбачається, що [PERSON] усе своє майно заповів позивачу [PERSON] . Встановлено, що приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Садівським М. А. відмовлено позивачу [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Садівського М. А. №173/01-12 від 20.12.2021 року слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , станом на 20.12.2021 року спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року в справі № 565/1145/17. Як з`ясовано судом, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку необізнаність його як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення\~та виклик спадкоємця за заповітом, матір позивача [PERSON] подала суду заяву про визнання позову, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, ним не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved