Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Представник АТ «А-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 29.09.2020 року у розмірі 26987,62 грн. станом на 10.10.2021, яка складається з наступного: 19543.89 грн. - заборгованість за кредитом; 7443.73 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 0.00 грн. - заборгованість штрафами, а також судового збору в розмірі 2270,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Безпосередньо у позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. 29.09.2020 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.7 зворот). Відповідач погодився, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, становить між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.7-8). Однак відповідач своєчасно не повернув АТ «Акцент-Банк» кредитні кошти, не сплачує відсотки користування ними та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, у зв`язку з чим станом на 10.10.2021 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 26987,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом 19543,89 грн., заборгованість по відсоткам 7443,73 грн. (а.с.6-7). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Запропоновані АТ «АКЦЕНТ-БАНК» умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку про те, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором. У Анкеті-заяві позичальника - відповідачем від 29.09.2020 року процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором станом на 10.10.2021 року, посилається на Витяг з Тарифів Банку (надалі Витяг з Тарифів) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку», як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг АТ «А-Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, надані до позовної заяви, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 29.09.2020 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19). Доцільність застосування цих висновків при відсутності заперечень щодо умов відповідного договору зі сторони відповідача та навіть при заочному розгляді справи підтверджена у низці постанов Верховного Суду, у т.ч.: від 09 жовтня 2019 року в справі №180/1801/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі №755/1907/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №203/3169/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі №755/13316/16-ц; від 13 листопада 2019 року в справі №755/17260/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №755/20484/15-ц; від 21 жовтня 2019 року в справі №576/439/18; від 22 серпня 2019 року в справі №243/515/16-ц; від 16 жовтня 2019 року в справі №180/1706/16-ц; від 11 вересня 2019 року в справі №753/23698/15-ц; від 30 жовтня 2019 року в справі №355/558/18; від 4 вересня 2019 року в справі №382/1131/18. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства (встановлені законом), зокрема ст.625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведеної у позовній заяві та розрахунку заборгованості станом на 10.10.2021 року нарахованої заборгованості по відсоткам в сумі 7443,73 грн. в розмірі відсоткової ставки, визначеної з урахуванням Тарифів Банку і Умов та правил надання банківських послуг, яку сторони в письмовому вигляді не обумовлювали. Разом з тим, беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між [PERSON] та АТ «А-БАНК» дійсно укладено договір позики, за узгодженими умовами якого АТ «А-БАНК» передав у власність [PERSON] грошові кошти, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 29.09.2020 року у вигляді підписання відповідачем Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, то суд приходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 19543,89 грн., у зв`язку з чим позов підлягає лише частковому задоволенню. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (72,42%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1643 грн. 93 коп.

Outcome: partial