Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня Шабатура» про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерня Шабатура» було укладено договір на виконання робіт по монтажу сходів №07/11, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати роботу по виготовленню та монтажу сходів по індивідуально розробленому ескізу, у відповідності до умов договору. Відповідач зобов`язався забезпечити виконання договору протягом 6 календарних тижнів з моменту узгодження ескізу та здійснення попередньої оплати в розмірі 70% від загальної вартості замовлення, зазначеної в специфікації. Позивач вказує, що здійснив передплату в розмірі 70% від вартості усіх робіт на загальну суму 59000,00 грн. 01.06.2021 відповідача було повідомлено, що приміщення позивача готове до монтажу сходів, проте всупереч вимогам п. 2.1.6 Договору протягом 7 робочих днів (до 9 червня включно) сходи змонтовані не були. Позивач регулярно звертався до відповідача з вимогою про монтаж сходів. Згодом, відповідачем було повністю виконано перший етап монтажу сходів відповідно до специфікації, а саме підготовку бетонної основи вартістю 4780,00 грн. 30.08.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією здійснити повний монтаж сходів до 03.09.2021 або повернути сплачену передплату по Договором. На момент звернення позивача до суду кошти не повернуті, роботи не виконані. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати укладений між ним та відповідачем договір, стягнути з відповідача передплату по договору на виконання робіт по монтажу сходів №07/11 від 07.11.2020 в розмірі 54220,00 грн, пеню у розмірі 3620,41 грн, штраф у розмірі 4216,50 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року було прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня Шабатура» про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2022 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня Шабатура» про розірвання договору та стягнення грошових коштів закрито та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07.11.2020 між [PERSON] (далі- позивач по справі, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерня Шабатура» в особі директора Захарова С.С. (далі- відповідач по справі, підрядник) було укладено договір на виконання робіт по монтажу сходів №07/11 (а.с.14-21). Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи по виготовленню та монтажу сходів згідно індивідуально виготовленого ескізу (кресленню), відповідно до умов даного договору. Найменування, опис, кількість та інші індивідуальні ознаки виробів вказуються в додатку № 1 до Договору специфікації, яка являється невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 договору, вартість робіт по виготовленню та монтажу меблів зазначена у специфікації. Зі змісту п. 2.1.4 договору, підрядник зобов`язується забезпечити якісне виготовлення виробу протягом 6 робочих тижнів з моменту узгодження ескізу та виконання замовником п.4.4.1 договору. Згідно з п. 2.1.6 договору, протягом 7 робочих днів з моменту виконання п.2.1.4. договора провести монтаж виробу в приміщенні, наданому замовником, при умові виконання п. 4.4.1, п. 2.3.2 даного Договору. Пунктом 2.1.7 договору, передбачено, що не пізніше дня наступного за днем закінчення робіт з монтажу виробів передати замовнику акт виконаних робіт. Підписання замовником акта виконаних робіт є належним доказом передачі виробу, виконання робіт по договору, а також є підставою для здійснення оплати замовником згідно п.4.4.2 договору. Згідно із п.4.4.1 договору, замовник зобов`язаний протягом 3 банківських днів з моменту підписання цього договору перерахувати на поточний рахунок підрядника попередню оплату в розмірі 70% від загальної вартості зазначеної у специфікації. Відповідно до п.4.4.2 договору, замовник зобов`язаний протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт перерахувати на поточний рахунок підрядника оплату в розмірі 30% від загальної вартості зазначеної в специфікації. У відповідності до Специфікації робіт та комплектуючих для виготовлення сходів до Договору №07/11 від 07.11.2020 року, встановлено етапи виконання робіт, з якої вбачається, що підготовка бетонної основи коштує 4780,00 грн., монтаж та виготовлення сходів становить 31500,00 грн., обшивка бетонних частин східних маршів - 13700,00 грн., встановлення плінтуса пристінного - 3800,00 грн., огородження - 17300,00 грн., та облаштування простору під сходами - 13250,00 грн. Водночас, у вартість виготовлення та монтажу сходів входить доставка і всі затрати, пов`язані з виготовленням сходів. Сторони досягли згоди, що загальна вартість за договором складає 84330,00 гривень. Передплата відповідно до договору становить 59000,00 гривень (а.с.20-21). 07.11.2020 позивач на виконання умов договору перерахував відповідачу передплату по договору у розмірі 59000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №32 від 07.11.2020 (а.с. 22). Позивачем зазначено, що відповідачем повністю було виконано лише перший етап монтажу сходів відповідно до Специфікації робіт та комплектуючих для виготовлення сходів до Договору №07/11 від 07.11.2020, а саме була проведена підготовка бетонної основи вартістю 4780,00 гривень. 01.06.2021 позивачем було повідомлено відповідача, що приміщення готове до монтажу сходів. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням п.2.1.6. договору, кінцевим строком виконання його умов є 09.06.2021. 30.08.2021 позивачем на адресу ТОВ «Майстерня Шабатура» та директора відповідача [PERSON] була направлена претензія (а.с.12), у якій позивач просив здійснити повний монтаж сходів відповідно до умов договору або повернути суму передплату по договору, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та квитанціями від 30.08.202.Проте відповідачем роботи у повному обсязі не були виконані, кошти не повернуті. Жодних актів виконаних робіт між позивачем та підрядником не оформлялося та не підписувалося. У зв`язку з незадоволенням вимог вищевикладеної претензії позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1,2 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно із ст.849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що відповідач повністю виконав умови укладеного договору чи повідомляв про підстави його не виконання у визначений сторонами строк. Відтак, станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються. Відповідно д ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження виконання ним зобов`язання за договором на виконання робіт по монтажу сходів №07/11. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про те, що відповідачем не виконано умов Договору, оскільки станом на час звернення до суду, так і не здійснив монтаж сходів. Вимоги письмової претензії позивача про повернення коштів відповідачем залишено не виконаними. Доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем суду не надано, і судом таких обставин не встановлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт істотного порушення відповідачем умов договору, у зв`язку з чим існують передбачені підстави для розірвання договору. За таких обставин, вимога про розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 54220,00 гривень підлягає задоволенню. Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 3620,41 грн, штраф у розмірі 4216,50 грн та 5 000,00 грн моральної шкоди. Згідно із п. 7.5 договору, у випадку порушення строків виготовлення ескізів (креслення), а також строків їх погодження більше чим на 5 календарних, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від розміру простроченого платежу за кожен день затримки, але не більше 10 % від загальної ціни договору. Відповідно до п. 7.6 договору у випадку порушення строків виготовлення виробу підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі п`яти процентів від ціни договору. Згідно розрахунку позивача сума пені складає 3620,41 грн., сума штрафу 4216,50 грн. Доказів на спростування зазначеного розрахунку відповідачем суду також не надано. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, оскільки умови договору відповідачем не виконані суд вважає, що вимоги позивача у частині стягнення з відповідача пені та штрафу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 2,3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначено у п. 9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи вимоги у частині стянення моральної шкоди, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором, він поніс моральні страждання, які виразились у тому, що він разом зі своєю сім`єю не мав можливості проживати у квартирі; витратив свій робочий час на очікування відповідача на об`єкті для встановлення сходів; відповідач цинічно зловживав довірою позивача, обіцяючи встановити сходи; поведінка відповідача завдала позивачу глибоких моральних страждань, що також вплинуло на стан здоров`я позивача. Оцінюючи доводи позивача про завдану йому моральну шкоду, визначаючи розмір відшкодування такої шкоди, суд враховує, що позивач планував проживати у квартирі, однак у зв`язку із невиконанням відповідачем договору, разом зі своєю сім`єю не мав можливості проживати у двохповерховій квартирі, що спричинило позивачу життєві незручності пов`язані з втратою можливості тривалий час повноцінно користуватися своєю власністю, все вищевикладене суттєво порушило його особисті права і життєві плани, призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого подальшого життя. Із врахуванням вищенаведеного та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 гривень. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 54220,00 грн, пеню у розмірі 3620,41 грн., штраф у сумі 4216,50 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Урешті заявлених позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial