Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

В грудні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.03.2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 225. В шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, на те що вони з відповідачем припинили подружні стосунки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства,подружні стосунки не підтримують протягом року, проживають окремо. На даний час шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу не можливі і є такими, що суперечать її особистим інтересам. Просить шлюб розірвати. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2021 справу відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між сторонами по справі 01.03.2016 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.4) В шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 225, слід розірвати. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесенні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved