Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

04 січня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Марганецької міської ради про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що звернулася до Виконавчого комітету Марганецької міської ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Марганець вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, проте відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації впродовж п`яти робочих днів з дня отримання запиту, що встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі № 160/4155/21, внаслідок чого позивачу було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 1 000 000,00 грн.. 24.01.2021 Виконавчий комітет Марганецької міської ради подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом було встановлено не факт не надання відповіді на запит позивача, а лише факт порушення строку надання відповіді. Крім того, відповідач вжив всіх заходів для направлення відповіді позивачеві. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2021 року до Виконавчого комітету Марганецької міської ради від позивача надійшов запит від 09.02.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Марганець вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. За результатами розгляду запиту виконавчими органами Марганецької міської ради, [PERSON] була направлена відповідь за вих. №13-6, на підтвердження чого останнім надано до суду копію сторінки з журналу реєстрації вихідної коресподенції. За твердженнями відповідача, відповідь на адресу позивача була повторно направлена на адресу позивача згідно копії фіскального чека АТ «Укрпошта» з код-трекінгом (5340703266510). Проте, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року, у справі №160/4155/21, позов [PERSON] до Виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Марганецької міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Вищевказане рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи № 160/4155/21 відсутні квитанції або касовий чек, які б підтверджували направлення позивачці відповіді на її запит в п`ятиденний строк, а Реєстр про відправлену кореспонденцію, на думку суду, не фіксує факту відправлення відповіді на запит позивачки. Отже, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021, не встановлено факту надання відповіді позивачу Виконавчим комітетом Марганецької міської ради. Представник відповідача у поданому відзиві зазначила, що Виконавчий комітет Марганецької міської ради вжив усіх заходів щодо направлення відповіді на запит. Крім того, відповідач відповідь за вих. № 13-6 від 13.04.2021 року на адресу позивача була повторно направлена на адресу позивача згідно копії фіскального чека АТ «Укрпошта» з код-трекінгом (5340703266510). Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з частиною першою\~статті 1173 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом -\~ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб`єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб`єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв`язку з прийняттям зазначеними суб`єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених\~Конституцією\~і законодавством України. Відповідно до частини першої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Таким чином, сам по собі факт визнання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, у справі №620/1379/20, протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит [PERSON] на інформацію свідчить про завдання особі моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Згідно з частинами другою та третьою\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~(далі за текстом - Постанова ВСУ) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 Постанови ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювач а та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 Постанови ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підтвердження завдання моральної шкоди Виконавчим комітетом Марганецької міської ради позивачем надано висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом II групи внаслідок психічного розладу №726, якою встановлено, що [PERSON] є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу ще з 24 жовтня 2018 року. Також, до матеріалів справи позивачкою надано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ від 24.10.2018, з якої убачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. З вказаних документів не убачається, що психічний розлад та інвалідність позивача сталися внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, проте сама по собі наявність такої хвороби та інвалідності безумовно вплинула на характер та обсяг страждань позивача, що враховується судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, суд враховує і добросовісну поведінку відповідача, який до набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року законної сили вчиняв дії, спрямовані на вручення відповіді на запит [PERSON] .. Таким чином, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про те, що стягнення з Виконавчого комітету Марганецької міської ради на користь [PERSON] 2 000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди буде достатньої та справедливою сатисфакцією в даному конкретному випадку. Також, на виконання вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави належить стягнути 992,40 грн судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial