Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

26.10.2021 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Мотивуючи вимоги тим, що з моменту смерті її доньки онуки проживають разом з нею та повністю перебувають на її матеріальному утриманні. В них є всі належні умови для проживання, навчання та відпочинку. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не приїздить та не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Він взагалі не бачив дітей з травня місяця 2018 року. Старший онук - [PERSON] взагалі не бажає спілкуватися з батьком, так як вважає його причетним до трагічної смерті своєї матері. Рішенням Овруцького районного суду від 17.02.2020 року у справі №286/979/19 їй було відмовлено у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідача. На день постановлення рішення, відповідач обіцяв допомагати матеріально утримувати дітей та піклуватися про них. Однак обіцянки не виконує. Епізодична поява відповідача в листопаді 2020 року на день народження онука [PERSON] , коли відповідач привіз в подарунок йому велосипед та подарував 2000 грн., а старшому онуку [PERSON] дав 3000 грн. не може свідчити про піклування та утримання дітей. Призначену онукам пенсію після смерті доньки відповідач також витрачав на власний розсуд на свої потреби. Вказане свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на дітей на її користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач приїздить до онуків лише на день народження. Обіцяв надавати кошти на їх утримання. Призначена онукам пенсія після смерті дочки зараховувалась на карточку, яка була у відповідача. Через органи опіки повернули карточку дітям, однак із 84 тис. грн. на їй залишилося тільки 51 тис. грн.. Відповідач не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, їм не телефонує. Останній раз приїздив до них 03.01.2022 року. [PERSON] дав 8 тис. грн., а іншому онуку 2 тис. грн.. Представник позивача зазначила, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, так як тільки бабуся піклується про них. Епізодична поява відповідача до дітей не є належним вихованням. Відповідач щодо позбавлення його батьківських прав заперечував, а щодо стягнення аліментів покладався на погляд суду. Пояснив, що хотів забрати дітей до себе, але бабуся їх ізолювала від нього, настроює проти нього та все вирішує за них. При можливості сам допомагає, гроші дає особисто дітям. Зазначив, що карточку не міг передати, оскільки працював у іншій області. Самою ж карточкою не користувався. Із старшим сином спілкується по Вайберу . До того ж пропонував поїхати дітям на відпочинок. Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи без їх участі. У судовому засіданні призначеному на 19.01.2021 року, представник Органу опіки та піклування Овруцької міської ради Житомирської області пояснила, що контакту у відповідача з дітьми не має, діти у бабусі забезпечені всім необхідним. Вважає, що позов необхідно задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 17.02.2020 року у справі №286/979/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої і малолітньої дитини з батьком та повернення дітей, яке набрало законної сили встановлено, що відповідач є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їх матір`ю є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який уклали 10.09.2005. Разом зі своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] вони проживали по [ADDRESS] . Відповідач проживав без реєстрації. [INFO] мати дітей та дружина відповідача - [PERSON] померла. Після смерті матері - [PERSON] , після похорону, тобто після 09.05.2018, за погодженням батька - [PERSON] , діти стали проживати у позивача - [PERSON] , яка є їм рідною бабою по лінії матері. Вказаним рішенням суду від 17.02.2020 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з його бабою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти вимог та в позові [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої і малолітньої дитини з батьком та повернення дітей відмовлено. Позивач вказує, що на день постановлення рішення, відповідач обіцяв допомагати матеріально утримувати дітей та піклуватися про них. Однак обіцянки не виконує, що стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно довідки виданої Норинським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №685 від 13.10.2021 року видно, що з 2019 року батько дітей - [PERSON] та [PERSON] ні разу не поцікавився їх навчанням, ні в телефонному режимі, ні з особистим візитом. Вихованням дітей займається бабуся. Діти охайні, доглянуті та виховуються в належних умовах (а.с.14). Свідок - [PERSON] , яка проживає в с. Норинськ, Овруцького району Житомирської області показала, що бачила відповідача разом з дітьми декілька разів. Після смерті матері діти проживають з бабусею. У дітей дружні відносини з бабусею. Свідок - [PERSON] , яка є сусідкою позивача показала, що раніше відповідач з дружиною приїздили в село. Після смерті матері дітей до себе забрала бабуся. Батько декілька разів приїздив до дітей. Також, зазначила, що позивач з відповідачем не можуть розділити дитячі гроші. Свідок - [PERSON] яка є сусідкою позивача показала, що після смерті дружини відповідач приїздив до дітей, бачила його на дні народженні [PERSON] . Заначила, що [PERSON] не сумує за батьком. Судом була заслухана думка дітей: [PERSON] пояснив, що хоче, щоб батько приїздив частіше, але не може бо у нього робота. [PERSON] зазначив, що почуттів як до батька до відповідача не має. Частиною четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 09.02.2022 року №02-09/442, виконавчий комітет Овруцької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Волицької сільської ради від 01.12.2021 року, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, опікунська рада при виконавчому комітеті Волицької сільської ради вважає не доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, суд бере до уваги, що відповідач був присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Волицької сільської ради при розгляді питання позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його не байдужість до долі дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, суд бере до уваги віддаленість місця проживання відповідача та обставини його життя, встановивши наявність складних стосунків між сторонами; факт неприязного відношення позивача до відповідача, що є суттєвою перешкодою повноцінного спілкування відповідача з дітьми та не може бути підставою для ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків; враховуючи бажання батька приймати участь у вихованні та утриманні дітей; зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав на дітей та усвідомлення цього самими дітьми вже несе в собі негативний вплив на їх свідомість; також, що раніше до нього не застосовувалось попередження про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей; з метою захисту прав дітей, приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав є передчасним та недоцільним, однак вважає за потрібне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дітей незалежно від їх місця проживання, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано до суду 26.10.2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивачем за вимогу позбавлення батьківських прав сплачено судовий збір в сумі 908, 00 грн.. За вимогу стягнення аліментів позивач від сплати судового збору звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial