Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №11073 від 12.03.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором №805768572 від 10.10.2019 на загальну суму 15996,25 грн. та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» незаконно стягнуті грошові кошти у розмірі 2851,20 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що в червні 2021 року отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в якому повідомлено, що розмір його пенсії буде зменшений з 01.07.2021 на 20 % на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 08.06.2021. З метою з`ясування обставин, що послугували винесенню даної постанови він звернувся до приватного виконавця та отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2021, копію договору №805768572 від 10.10.2019, копію виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 12.03.2021 та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.06.2021. Ознайомившись зі змістом наданих документів вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 12.03.2021 № 11073 є таким, що не підлягає виконанню, а вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передчасними, незаконними та необґрунтованими. Так, договір № 805768572, який міститься в матеріалах виконавчого провадження сторонами не підписаний та й укладений начебто з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а виконавчий напис вчинений на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», хоча про зміну сторони договору його ніхто не повідомляв. Крім того, він ніколи не звертався до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та не отримував від даної установи жодних грошових коштів, а напередодні дати укладення договору у нього був викрадений телефон. Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 12.03.2021 №11073 з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» стягнуто заборгованість за Кредитним договором 805768572 від 10.10.2019 в розмірі 15966,25 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 4750,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6467,20 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3579,05 грн., за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн. Однак, нараховані ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» розмір процентів, пені та штрафів, значно перевищують суму заборгованості, а сам факт нарахування процентів після спливу визначеного договором строку кредиту в іншому розмірі, ніж це передбачено ст. 625 ЦК України, свідчить про те, що заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм законодавства. Починаючи з 01.07.2021 на підставі оспорюваного виконавчого напису з його пенсії було відраховано 2851,20, що також є порушенням його законних прав. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна визначена для розгляду судової справи № 711/7507/21. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2021 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Шахлін Д.Д. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що в прохальній частині позову позивач просив зупинити виконання виконавчого напису, однак судом таких дій не вчинено, тому на даний час з його пенсії продовжуються відрахування за виконавчим написом, у зв`язку з цим просив перерахувати на користь позивача стягнуті з його пенсії грошові кошти. Понесення позивачем витрат на правничу допомогу обґрунтував наданим договором про надання правової допомоги та додатком №1 до нього. Крім того, позивачем також понесені витрати на правову допомогу, що підтверджується долученим до матеріалів справи договором про надання правової допомоги. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, право на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець Чупис Т.П. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 20.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11073, яким з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором 805768572 від 10.10.2019, за період з 29.01.2021 по 27.02.2021, у сумі 14796,25 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4750,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6467,20 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 3579,05 грн.. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 15996,25 грн., у тому числі 1200,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 27.05.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 11073 від 12.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 15996,25 грн. (ВП № 65595818). В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 08.06.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги суд зазначає, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить також і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою та обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги посилається на те, що не укладав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору та не отримував грошових коштів, а виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на суму боргу, яка не є безспірною. Перевіряючи зазначені\~доводи позивача,\~судом встановлено,\~щовідповідно до оскаржуваного виконавчого напису № 11073 від 20.03.2021, позивач є боржником за Кредитним договором 805768572 від 10.10.2019, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 59 від 30.01.2020 є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Згідно наявної в матеріалах справи копії договору № 805768572 від 10.10.2019 укладеного у простій письмовій формі між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», товариство зобов`язувалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4750 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 цього договору. Проте, зазначена копія договору 805768572 від 10.10.2019 не підписана сторонами, а містить лише їх реквізити, що не дає підстав стверджувати, що між сторонами був укладений кредитний договір у встановленому законом порядку. Крім того, з виконавчого напису вбачається, що право вимоги за основним зобов`язанням передавалося спочатку від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», а потім від останнього до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». У той же час, у матеріалах справи відсутні договори про відступлення права вимоги, які б свідчили про об`єми переданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прав та обов`язків за кредитним договором № 805768572 від 10.10.2019 та правомірність нарахування ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за період з 29.01.2021 по 27.02.2021. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався чи дійсно між сторонами було укладено кредитний договір, не перевірила безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія\~«Онлайн фінанс»\~ на\~користь позивача\~безпідставно отриманих\~грошових коштів\~за виконавчим\~написом,\~суд виходить\~з наступного. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Однак, в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу, що в ході примусового виконання виконавчого напису з нього було стягнуто 2851,20 грн. Надана копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 08.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходу боржника та копію листа ГУ ПФУ в Черкаській області від 18.06.2021 про зменшення розміру пенсії на 20% з 01.07.2021, не свідчить про те, що з пенсії позивача здійснювалися відрахування в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом та зазначені кошти були перераховані відповідачу. В ході розгляду справи стороною позивача не повідомлялось про неможливість надати докази на підтвердження розміру стягнутих грошових коштів в рамках виконавчого провадження № 65595818 з\~примусового виконання\~виконавчого напису № 11073 від 12.03.2021, та не заявлялось клопотань про їх витребування. Враховуючи, що обов`язок доказування є прерогативою сторони, і саме сторона, яка посилається на обставини, повинна довести свої твердження та надати необхідні докази, а відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, тому в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю, необґрунтованістю та безпідставністю. Щодо клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію Договору про надання правової допомоги № 01/11/2021 від 01.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та Додаток 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.11.2021 № 01/11/2021, в якому зазначено, що адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу (надання консультацій, складання процесуальних документів, представництво клієнта), а клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі 5000 грн. Натомість, стороною позивача не надано доказів, якими підтверджується фактичне надання правової допомоги (акт приймання-передачі наданих послуг) та фактичну сплату коштів за надання такої допомоги, оформлених в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, суд не може достовірно встановити, що такі послуги дійсно надавалися. Будь-яких заяв про ухвалення додаткового рішення та подання відповідних доказів з цього приводу ані позивач, ані його представник до суду не подавали. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved