Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

18 червня 2021 року [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 1735 від 20 січня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис від 20 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович з порушенням Закону України «Про нотаріат», оскільки заборгованість позивача перед банком не є безспірною. Вказувала, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутністю нотаріально посвідченого договору. Відповідач не має в наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача в розмірі 82\~025, 82 грн перед банком. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформленні відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Лише наявність Договору кредиту та страхування від 18 квітня 2019 року, укладеного [PERSON] з АТ «ІДЕЯ БАНК», на який є посилання у спірному виконавчому написі, жодним чином не підтверджує безспірність заборгованості позивача перед банком в розмірі 82\~025, 82 грн та прострочення позивачем виконання зобов`язання. Крім того, відповідачем позивачу (боржнику) не було спрямовано жодного документу про усунення порушень, чим було позбавлено позивача можливості виразити свої заперечення з приводу визначеної заборгованості. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 1735 від 20 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 82\~025, 82 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, одночасно з пред`явленням позову позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд забезпечити позов шляхом: - зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 64985720 від 30 березня 2021 року, що знаходиться у провадженні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); - зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 64985720, відкритого державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поповим В.М. на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 1735 від 20 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 82\~025, 82 грн, виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 8\~202, 58 грн та 200, 00 грн мінімальна сума витрат виконавчого провадження, разом 90\~428, 40 грн.; - заборонити Міськрайонному відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 1735 від 20 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 82\~025, 82 грн, виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 8\~202, 58 грн та 200, 00 грн мінімальна сума витрат виконавчого провадження, разом 90\~428, 40 грн, до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2021 року заява [PERSON] до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволена частково. Зупинене стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 1735 від 20 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 82\~025, 82 грн, виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 8\~202, 58 грн та 200, 00 грн мінімальна сума витрат виконавчого провадження, разом 90\~428, 40 грн, який перебуває на виконанні у державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Попова В.М. (виконавче провадження № 64985720). В іншій частині в задоволені заява відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Чернишов Б.С. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 27 липня 201 року на адресу суду відповідачем АТ «ІДЕЯ БАНК» наданий відзив на позовну заяву, яким в задоволені позовних вимог просить відмовити, розгляд справи проводити за відсутність представника відповідача. В обґрунтування заперечень на позовні вимоги зазначено, що постановою Кабінетів Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пункт 2 переліку регламентує, що для одержання виконавчого напису щодо виконання грошових зобов`язань, які виникають на підставі кредитних договорів, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Банком з метою вчинення виконавчого напису було подано нотаріусу наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису №12.4.2/11403 від 18.01.2021; вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань №12.4.2/Р20.00504.005163180 від 07.12.2020; довідку про надходження платежів №12.4.2/11648 від 18.01.2021; довідку розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р20.00504.005163180 від 18.04.2019, станом на 07.12.2020; виписку по рахунку за розрахунковий період з 18.04.2019 по 18.01.2021; договір кредиту та страхування № Р20.00504.005163180 від 18.04.2019; паспорт споживчого кредиту Додаток № 1 до договору кредиту та страхування № Р20.00504.005163180 від 18.04.2019; опис вкладення у цінний лист; список № 2 ф. 103; фіскальний чек АТ «Укрпошта»; список від АТ «Укрпошта»; детальний розрахунок заборгованості позивача відповідно до умов кредитного договору. Зазначені документи підтверджували факт наявності кредитної заборгованості у [PERSON] перед банком та її безспірність. Таким чином, у нотаріуса були достатні правові підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису щодо стягнення з позивача суми кредитної заборгованості та плати за вчинення виконавчого напису. Позивачем не доведено, у чому саме полягає спірність заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, що є її обов`язком в таких категоріях справ та узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, які зазначені у п. 49 його постанови від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою Кабінетів Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172), оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, то відповідач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений з додержанням вимог чинного законодавства, а стягнута заборгованість є безспірною. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) причини не явки суду не повідомили, пояснення щодо позовної заяви та відзиву до суду не надали. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 18 квітня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування Р20.00504.005163180 відповідно до якого банк надав позичальниці у користування кредитні кошти у розмірі 69\~650, 00 грн на період 36 календарних місяців із змінюваною процентною ставкою річних 15%, а позичальниця отримала такі кошти та зобов`язалась повернути їх в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором (а.с. 7). 18 січня 2021 року АТ «Ідея Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] 80\~125, 82 грн заборгованості за кредитним договором (а.с.48-49). 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 1735, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту та страхування Р20.00504.005163180 від 18.04.2019 за період з 18.11.2020 по 07.12.2020 включно у розмірі: 47\~972, 17 грн строковий основний борг; 11\~236, 30 грн прострочений основний борг; 5\~549, 31 грн прострочені проценти; 460, 26 грн строкові проценти; 1\~377, 82 грн - строкова плата за обслуговування кредиту; 13\~529, 96 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 1\~900, 00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 82\~025, 82 грн (а.с. 6). 30 березня 2021 року державним виконавцем міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поповим В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64985720 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 8-9). Також 30 березня 2021 року державним виконавцем винесено у ВП № 64985720 постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 11) та постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] (а.с. 12). У позовній\~заяві \~позивач наголошує\~на тому,\~що вчинений\~відносно неї\~виконавчий лист\~ було вчинено з порушенням процедури його вчинення та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи спір у даній справі суд виходить з наступного. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відтак, судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а відтак посилання відповідача на зворотне, судом не приймається. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Суду не було надано доказів того, що укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів. Відтак, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Також при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за № 6-887 цс17). Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що фінансовою компанією нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Проте, в матеріалах справи докази подачі таких документів нотаріусу відсутні, а також матеріали справи не містять доказів факту отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитними зобов`язаннями. На підставі вищевикладеного та враховуючи обставини справи, оскільки суду не подано доказів того, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису у нього були всі документи, які б свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також те, що нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням нотаріусом умов вчинення виконавчого напису. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, витрати понесені позивачем за сплату судового збору, в тому числі й за подання заяви про забезпечення позову слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved