Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

04 жовтня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.07.2016 року по справі №730/375/16-ц на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача 35 172,34 грн. проіндексованих аліментів та зобов`язати відповідача сплатити заборгованість в шестимісячний термін. Вимоги позову обгрунтовані тим, що за рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 450,00 грн. щомісячно. Як зазначає позивач, зазначений розмір аліментів менше за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; така сума є недостатньою для належного матеріального утримання дитини. На підставі положень статті 192 СК України та враховуючи, що дитина проживає з позивачем, аліментів, які сплачує батько є недостатньо, у зв`язку з високими цінами на товари, продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни та догляду за здоров`ям дитини, позивач звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги не направив. А тому у відповідності до положень статей 223 та 280 ЦПК України суд, за згоди позивача, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши позивача,суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні,20.11.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб. [INFO] у сторін народилася донька- [PERSON] . Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.11.2016 року (справа №730/374/16-ц) шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.05.2016 року (справа №730/375/16-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.04.2016 року, до досягнення дитиною повноліття, з індексацією даної суми аліментів відповідно до закону. Після реєстрації 25.11.2021 року шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач належним чином не виконуєрішення суду щодо сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, на даний час суми в 450,00 грн. не достатньо для належного матеріального забезпечення дитини. Стаття 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В той же час, відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала, що враховуючи ту обставину, що суми в 450,00 грн. не достатньо для належного матеріального утримання дитини, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених рішенням суду. Як встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 2022 рік встановлено в розмірі 2618,00 грн. Таким чином вбачається, що сплата аліментів на утримання дитини в сумі 450,00 грн. не забезпечує навіть 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1 309,00 грн. Отже, оскільки після ухвалення рішення судом на даний час визначений судом розмір аліментів не забезпечує мінімальний розмір, визначений законом, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами підстави для зміни способу стягнення аліментів та розміру аліментів, діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 35 172,34 грн. проіндексованих аліментів та зобов`язати відповідача сплатити заборгованість в шестимісячний термін варто зазначити наступне. Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» сума заборгованості за аліментами має бути сплачена в межах зазначеного виконавчого провадження, що буде свідчити про належне виконання рішення суду. В той же час стягнення з боржника на користь стягувача суми заборгованості по аліментах призведе до повторного стягнення заборгованості та штучного збільшення боргу. Крім того, діючим законодавством не передбачено такий спосіб захисту порушеного права як стягнення заборгованості за аліментами, який виник при виконанні рішення суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial