Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

29.10.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Г.В., у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 8880, вчинений 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з позивача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 27750,00 грн. на підставі виконавчого напису № 8880, вчиненого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Позивач не визнає цей виконавчий напис, вважає, що напис нотаріуса є необґрунтованим та неправомірним, зі сторони відповідача вбачаються недобросовісні дії. Зазначила, що ніяких кредитних договорів з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ні на вказану, ні на іншу суму не укладала, а тому відсутні підстави для стягнення. За виконавчим написом нотаріуса заборгованість позивача є надуманою. Отже, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не було надано приватному нотаріусу необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. В доведення цього, вона направила поштою запити до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. про витребування усіх наявних матеріалів справи та станом на 29.10.2021 відповіді від них до позивача не надійшло. Позивач вважає, що нотаріусом було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій та вимоги Закону України «Про нотаріат», тому оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Балаклійського районного суду від 19.10.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинене стягнення на підставі виконавчого напису № 8880, вчиненого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 27750,00 грн, що виникла за кредитним договором № 0623-3518 від 14.02.2021, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. у виконавчому провадженні №\~66685836 (а.с. 9). Ухвалою судді\~від 03.11.2021\~прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 17.12.2021 від представника відповідача ТОВ ««УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» надійшли\~пояснення у\~яких заперечував\~проти позовних\~вимог та\~зазначив,\~що 14.02.2021\~між ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~0623-3518,\~відповідно до\~умов якого,\~Кредитор взяв\~на себе\~зобов`язання надати\~грошові кошти\~(кредит),\~а позичальник\~зобов`язалася повернути\~кредит та\~сплатити відсотки.\~Відповідач неодноразово\~звертався до\~позивача з\~письмовими вимогами\~про повернення\~боргу,\~але всі\~вимоги були\~проігноровані.\~27.05.2021\~черговий раз\~зверталися до\~позивача з\~вимогою про\~погашення боргу\~в добровільному\~порядку та\~повідомило про\~намір,\~у випадку\~відсутності оплати\~боргу,\~стягнути борг\~в позасудовому\~порядку шляхом\~вчинення виконавчого\~напису нотаріуса.\~Оскільки,\~після спливу\~встановленого строку\~для добровільного\~погашення боргу,\~заборгованість не\~була оплачена\~та жодних\~заперечень,\~в тому\~числі щодо\~не визнання\~боргу,\~не визнання\~розміру заборгованості\~чи відмови\~від сплати\~боргу не\~отримано,\~то такі\~дії Позивача\~розцінено Відповідачем,\~як згода\~на вчинення\~виконавчого напису\~по кредитному\~договору №\~0623-3518\~від 14.02.2021.ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. з заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі поданої заяви, 09.06.2021 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис№ 8880 на кредитний договір № 0623-3518 від 14.02.2021. Тому вважають, що вказаний виконавчий напис є законним та не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню (а.с. 41). 27.12.2021 позивачем подано відповідь на відзив у якій позов підтримала та зазначила, що відповідач не надав належного документу, що підтверджує повноваження його представника на представництво інтересів в суді. Крім того, подане відповідачем пояснення не спростовує вимог позовної заяви. Відповідач в своїх поясненнях посилався, що 14.02.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №0623-3518, але всупереч цьому, відповідач до пояснення не подав жодного доказу на підтвердження викладеного не надав документів щодо його реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та право ним на займання даним видом такої діяльності, не надав оригіналу кредитного договору посвідченого нотаріально між позивачем та відповідачем, не надав первинних документів про отримання грошових коштів позивачем, виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, не надає вимогу на ім`я позивача про погашення заборгованості, а тому твердження відповідача вважає голослівними. Відповідач в своїх поясненнях посилається на отримання позивачем кредиту, але в поясненнях не зазначає суму отриманих грошових коштів та не надає доказів з приводу цього. Крім того, в поясненнях відповідач зазначає, що неодноразово звертався до позивача з письмовими вимогами про повернення боргу, які направлялися на вищевказану адресу позивача, але доказів з приводу цього не надає. Даний виконавчий напис вона не визнає, напис нотаріуса є необгрунтованим та неправомірним, вважає, що зі сторони відповідача вбачаються недобросовісні дії. Ніяких кредитних договорів позивач з відповідачем на вказану суму, ні на іншу суму не укладала, а тому відсутні підстави стягнення. \~ \~ \~ \~За виконавчим написом нотаріуса заборгованість є надуманою. Вказала, що нотаріальний договір з відповідачем чи інший договір не укладала. На підставі вищевказаного, за постановою приватного виконавця розпочалися стягнення з заробітної плати позивача. Про стягнення їй не було повідомлено за місцем роботи, вона дізналася лише тоді, коли недоотримала заробітну плату. Постанову від виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, інші доходи боржника позивач не отримувала. Недоотримавши зарплатню, вона направила запити до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. та приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. про витребування усіх наявних матеріалів справи, але відповіді не надано, ні самого кредитного договору, ні підтверджуючих документів про отримання кредитних коштів позивачем, ні розрахунків заборгованості. Зазначила, що нотаріусом не встановлено факту надіслання вимоги боржнику, шо підтверджує безспірність, на запит позивача щодо наявного пакету документів, нотаріус такого документу не надає, не надає його і суду (а.с. 49-54). Позивач у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяв або клопотань від нього не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 29). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Г.В. у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяв або клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 8880, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 27750,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17400,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача 350,00 грн.; а всього 27750,00 грн. Як убачається зі змісту вказаного виконавчого напису, заборгованість стягнуто за кредитним договором № 0623-3518 від 14.02.2021, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.02.2021 по 04.06.2021 (а.с. 18). Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. постановою від 02.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66685836 з примусового виконання виконавчого напису № 8880, виданого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором у сумі 27750,00 грн (а.с. 10). З [PERSON] , яка працює на посаді медичної сестри загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ № 1 в Комунальному некомерційному підприємстві "Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги" Балаклійської міської ради Харківської області, у вересні 2021 року стягнуто відрахування за ВП № 66685836 від 14.09.2021 у сумі 1160,81 грн, що вбачається з копії довідки про заробітну плату (а.с. 12). Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення надісланої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 22.07.2021 приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Родіну Г.В., стягувач просив відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за № 8880 від 09.06.2021 про стягнення із боржника [PERSON] коштів у розмірі 27750,00 грн. (а.с. 19). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в цивільній справі № 569/8884/17 (провадження № 61-48189св18). Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Аналізуючи вищезазначене, виконавчий напис може бути вчинений за наявності одночасно двох умов, а саме: з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років та підтверджено безспірність заборгованості. Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Але із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Таким чином нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. Зважаючи на викладене, суд робить висновок, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості. Відповідачем не доведено безспірність заборгованості та не наведено обґрунтувань стягнення з позивача заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 0623-3518 від 14.02.2021 у вказаному розмірі. Крім того, достовірно неможливо встановити, чи укладався кредитний договір № 0623-3518 від 14.02.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , оскільки зазначений кредитний договір суду також не надано. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має саме товариство, як стягувач, при зверненні до нотаріуса. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, а також відсутнє підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх. Крім того, 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на час розгляду справи редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Міністерство юстиції України в своєму листі № 5232/19.5.6/32-20 від 25.06.2020, адресованому начальникам міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції прямо вказало на незаконність виконавчих написів нотаріусів у разі відсутності нотаріального засвідчення самого договору. В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 14.02.2021, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 09.06.2021 він не мав правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред'явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем. З огляду на викладене, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, дійшов висновку про задоволення позову. Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн (а.с. 1, 16). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved