Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

До суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 13481,59 грн. Позов обґрунтовується тим, що 13 січня 2020 року о 12 год. 46 хв. на вул. Набережній у м. Луцьку трапилася ДТП за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz» (д.н.з [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , під час якої заподіяно механічні пошкодження автомобілю марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ). На момент ДТП автомобіль марки «Intercargo Truck» було застраховано в ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 3 червня 2019 року. Тому, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Цю заяву розглянуто ПрАТ «СК «Українська страхова група» та здійснено виплату на користь страхувальника в розмірі 13481,59 грн. Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 4 лютого 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених обставин. На момент страхового випадку водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» не був застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому й заявлено цей позов до [PERSON] . Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До суду від імені представника позивача Сечка С.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. З його пояснень слідує, що 13 січня 2020 року він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» на вул. Набережній у м. Луцьку, за участі якого відбулася ДТП. Як наслідок автомобіль марки «Intercargo Truck»отримав пошкодження бамперу, зокрема на ньому були наявні подряпини. Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 4 лютого 2020 року на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу, який він сплатив. Вважає, що з таким позовом до нього повинно було звертатися МТСБУ. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію [PERSON] . Зазначив, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» є неналежним позивачем у справі, оскільки до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначено, що після виплати страхового відшкодування регресний позов має право подати МТСБУ, так як на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» не була застрахована. За таких обставин позивач повинен був звернутися до МТСБУ і тільки після виплати страхового відшкодування саме МТСБУ могло б звернутися із позовом до винуватця ДТП. На цих підставах вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] безпідставними. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що власникомтранспортного засобу марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ) є Приватне підприємство «Транс Логістик» (далі - ПП «Транс Логістик»). За змістом копії договору добровільного страхування наземного транспорту від 3 червня 2019 року № 28-0401-00001/59, який укладений між ПП «Транс Логістик» та ПрАТ «СК «Українська страхова група», та Додатку 2 до нього слідує, що в період з 4 червня 2019 року по 3 червня 2020 року транспортний засіб марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ) був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про страхування»). Нормою п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільним може бути страхування наземного транспорту. Згідно із ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК). Судом із копії постанови судді Рожищенського районного суду Волинської області від 4 лютого 2020 року у справі № 167/60/20 встановлено, що [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він 13 січня 2020 року о 12 год. 46 хв. на вул. Набережній у м. Луцьк, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» 412D» (д.н.з [NUMBER] ), під час зупинки не поставив транспортний засіб на стоянкове гальмо, чим допустив самовільний рух автомобіля заднім ходом, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ). У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Отже, на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ) був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 3 червня 2019 року. Нормою ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передбачено, що постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України). Копіями заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 15 січня 2020 року, акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 3 лютого 2020 року, рахунку-фактури від 14 січня 2020 року № ТС-00000064, акту виконаних робіт від 24 лютого 2020 року № ТС-00000745, страхових актів від 14 лютого 2020 року № ССКА-6567 та 3 березня 2020 року № ССКА-6567/1, розрахунків суми страхового відшкодування від 14 лютого 2020 року та 3 березня 2020 року, платіжних доручень від 14 лютого 2020 року № 3981 та 3 березня 2020 року № 6337 підтверджено виплату позивачем ПрАТ «СК «Українська страхова група» страхового відшкодування ПП «Транс Логістик» в розмірі 13481,59 грн. (11347,91 грн. + 2133,68 грн.) у зв`язку з настанням страхового випадку 13 січня 2020 року з автомобілем марки «Intercargo Truck» (д.н.з. [NUMBER] ). За змістом ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ПрАТ «СК «Українська страхова група», оскільки воно здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного траспорту та отримало у межах фактичних затрат право вимоги до винної у ДТП особи - відповідача [PERSON] . При цьому судом відхиляються доводи представника відповідача про те, що на момент виникнення ДТП автомобіль відповідача не був застрахований, тому відшкодування шкоди позивачу має здійснюватись МТСБУ відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, з огляду на таке. Згідно з п. 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підпункт 39.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначає умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів. Згідно з пп. 43.1.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим законом. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. У справі, яка розглядається судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія (винуватця дорожньо-транспортної пригоди) на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, і в матеріалах справи відсутні докази, що сам [PERSON] належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. При цьому МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (п. 41.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У цій справі судом встановлено, що за договором добровільного страхування, що є іншим видом страхування, ПП «Транс Логістик» отримало страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від страховика - позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група». Заподіяння ПП «Транс Логістик» шкоди внаслідок винних дій [PERSON] у ДТП стало підставою для виникнення деліктного зобов`язання, в якому праву ПП «Транс Логістик» вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов`язання згідно з договором добровільного страхування, в якому ПП «Транс Логістик» має право вимоги до страховика ПрАТ «СК «Українська страхова група». Зазначені зобов`язання не виключали одне одного. ПП «Транс Логістик» належало право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Це підприємство на власний розсуд обрало спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика - ПрАТ «СК «Українська страхова група», від якого отримало страхове відшкодування на відновлення пошкодженого транспортного засобу. За змістом п. 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Тому, при відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця дорожньо-транспортної пригоди страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в п. 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. Отже, ПрАТ «СК «Українська страхова група» не мало підстав для звернення до МТСБУ із позовом про відшкодування витрат, і пред`явивши вимоги безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, діяло відповідно до закону. За таких обставин суд убачає підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] в користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13481,59 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved