Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Павленко С.В. звернувся до суду з вказаним позовом з тих підстав, що між позивачем та відповідачем 20.03.2018 року було укладено договір №7906869 про встановлення ліміту кредитування, (автоматичний овердрафт), згідно з яким відповідачу було встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі в 20000,00 грн. Позивач свої зобов`язання по видачі відповдних сум кредиту виконав повністю. Проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості від 19.11.2021 року станом на 30.11.2021 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 27518,92 грн., що складається з: неповернутої суми кредиту - 20347,49 грн; прострочені відсотки - 6713,61 грн; нараховані відсотки станом на 15.11.2021 року - 457,82 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач 17.05.2021 року звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, проте відповідачем не було вчинено жодних дій. А тому просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 13974,77 грн. та сплачений судовий збір в сумі 27518,92 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 % від ціни позову, що складає 2751,89 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 20.03.2018 року між Публічним Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (найменування якого змінено на Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК») та [PERSON] укладено договір №7906869 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) (а.с.61-62). Згідно з п. 1.1 вказаного договору банк зобов`язується при недостатності коштів на рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритому в банку, надалі рахунок, надати клієнту, в межах встановленого, у сумі та на умовах обумовлених цим договором ліміту кредитування (максимальна/поточна сума ліміту кредитування), кредит у формі овердрафт, надалі кредит або овердрафт, тобто надати у власність клієнта грошові кошти у національній валюті, шляхом дебатування рахунку за рахунок кредитних коштів банку суму, що перевищує залишок коштів на рахунку, для здійснення видаткових операцій по рахунку з використанням банківської платіжної картки (надалі БПК) та/або для оплати визначених цим договором розрахункових документів, а клієнт зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти, комісії та інші платежі за користування ним. Сума, умови, встановлення та строк дії ліміту кредитування по договору визначаються цим договором та тарифами банку для тарифного пакету START, на умовах якого обслуговуються рахунок. Відповідно до п. 1.3 договору банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20000 грн, при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел, які передбачені п. 1.2 договору (заробітної плати, пенсії, коштів отриманих від підприємницької діяльності та інших регулярних грошових надходжень) за кожен один календарний місяць впродовж перших чотирьох календарних місяців з дати укладення договору в сумі, що становить або перевищує 2000 грн. Згідно з п. 1.4 договору про встановлення кредитного ліміту, загальні витрати клієнта по кредиту становлять 6000 грн, реальна річна процентна ставка становить 34,49% річних, загальна вартість кредиту для клієнта становить 26000 грн. З розрахунку заборгованості по кредитному договору від 19.11.2018 року заборгованість [PERSON] перед АТ «КРЕДОБАНК» станом на 15.11.2021 року становить 27518,92 грн., що складається з: неповернутої суми кредиту - 20347,49 грн; прострочені відсотки - 6713,61 грн; нараховані відсотки станом на 15.11.2021 року - 457,82 грн. (а.с. 5). 17.05.2021 року представником позивача на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, якою вимагав від відповідача достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші платежі за договором у 30-дениий термін з моменту отримання вимоги у розмірі 24161,58 грн. (а.с. 64,65,66). Досудова вимога була вручена відповідачеві 22.05.2021 року (а.с. 67). Проте, заборгованість на даний час не погашена. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором, відповідачем суду не надано. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статтях 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту кредитування в розмірі 27 518 гривень 92 копійки. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 % від ціни позову, що складає 2751,89 коп., суд приходить до наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому до суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження фактичної оплати позивачем витрат на професійну правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 11.02.2019, що укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і Право», відповідно до умов якого адвокатом надавалась правова допомога за цим позовом. Зокрема, не надано акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, конкретний розрахунок кожної складової витрат та обсяг витраченого часу. Крім того, договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, наданий суду, містить в собі лише першу та останню сторінки. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення начебто понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 % від ціни позову, що складає 2751,89 коп., як таких, що є необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: partial