Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] на його користь кошти в розмірі понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 14490 грн. 52 коп., а також понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в сумі 4000 грн. та судового збору - 2270 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.02.2020р. з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль. Вартість зазначеного пошкодження автомобіля потерпілій особі не була відшкодована, та його власник звернувся до позивача з відповідною заявою з метою отримання відшкодування. В зв`язку з настанням даної події, позивачем була здійснена виплата відшкодування потерпілій особі. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». У вказаному відзиві відповідач зазначає про те, що сума страхового відшкодування, яка була сплачена позивачем власнику пошкодженого транспортного засобу, і яка заявлена до стягнення з відповідача, необґрунтовано завищена. Сертифікат №65-D/67/2, складений аварійним комісаром ТзДВ СК «Альфа-Гарант», не можна вважати об`єктивним доказом вартості матеріального збитку, оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювався особою, яка перебуває у залежності від позивача, а також без участі та повідомлення відповідача. Також вказує, що розмір завданого матеріального збитку при настанні страхового випадку повинен підтверджуватися належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/2092. У письмовій відповіді на відзив позивач, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», вказав наступне. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» регулює порядок проведення оцінки майна, проведення експертиз, діяльність спеціальних суб`єктів, які здійснюють процедуру оцінки майна, тощо. Проте, страховик не здійснює оцінку майна, а визначає розмір страхового відшкодування на підставі даних, що підтверджують розмір збитку, якими можуть бути рахунки СТО, калькуляції програмних забезпечень, висновки, дослідження, звіти, акти виконаних робіт, тощо. У зазначених правовідносинах Товариство не здійснювало оцінку майна, оцінку збитку (шкоди), а визначало розмір страхового відшкодування на підставі даних, що підтверджують реальний розмір збитку, завданого потерпілій особі. Товариство з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» звернулось до аварійного комісара [PERSON] з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу «Nissan Qashqai", державний номер [NUMBER] , який визначив, що вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного транспортного засобу приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та становить 20508,63 грн., на підтвердження чого було надано аварійний сертифікат 65-D/67/2. Відповідач не надав доказів рецензування даного сертифікату від виконаного аварійним комісаром [PERSON] , як і не поставив питання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи. Отже, на момент розгляду справи в суді, наведений аварійний сертифікат є дійсним. Також зазначає, що Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі №910/9396/17, від 06.07.2018р. у справі №924/675/17, від 25.07.2018р. у справі №922/4013/17). [PERSON] не довів, що вартість відновлювального ремонту, визначена у аварійному сертифікаті №65-D/67/2, виконана з порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 19.02.2020р. в м. Одесі на площі Толбухіна, сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями марки «Volkswagen Shavan», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого, автомобіль останнього отримав механічні пошкодження, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілого від 04.03.2020р., адресованим ТДВ СК «Альфа-Гарант». На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», про що вбачається з полісу №АО/2490095 обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. На підставі постанов Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2020р., 18.03.2020р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та за ст. 122-4 КУпАП. Дані постанови набрали законної сили. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, зареєстрований за [PERSON] . З заяви від 04.03.2020р., адресованої ТДВ СК «Альфа-Гарант», вбачається про звернення [PERSON] за виплатою суми страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 19.02.2020р. в м. Одесі, за участю транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Volkswagen Shavan», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно аварійного сертифікату 65-D/67/2 від 14.05.2020р. з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту ТЗ згідно ремонтної калькуляції складає 32239,03 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу даного автомобіля, склала 20508,63 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» були складені страхові акти: №ЦВ/20/1841 від 17.04.2020р. (страхувальник - [PERSON] ; розмір страхового відшкодування згідно розрахунку - 9992,23 грн.; одержувач - [PERSON] ), №ЦВ/20/1841/1 від 05.06.2020р. (страхувальник - [PERSON] ; розмір страхового відшкодування згідно розрахунку - 4498,29 грн.; одержувач - [PERSON] ). Крім того, як вбачається з платіжних доручень: №8163 від 17.04.2020р., №9254 від 05.06.2020р., ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило [PERSON] вартість страхового відшкодування згідно страхового акту №ЦВ/20/1841 в розмірі 9992,23 грн., та згідно страхового акту №ЦВ/20/1841/1 - 4498,29 грн. Як вбачається з акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 01.09.2021р. по договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019р., укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», сума гонорару за надання правничої допомоги Товариству склала 4000 грн. У відповідності до п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч.1 ст. 990 ЦК України). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (ст. 999 ЦК України). За ч.1 та ч.2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути зі [PERSON] , в порядку регресу, на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», грошові кошти в розмірі понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 14490 грн. 52 коп. потерпілій особі внаслідок ДТП, у якій відповідач за судовим рішенням визнаний винним, оскільки вимоги позивача основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні. В зв`язку з чим, суд відхиляє аргументи [PERSON] , викладені ним у письмовому відзиві на позов, зокрема щодо необ`єктивності Сертифікату №65-D/67/2, складеного аварійним комісаром ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та завищеної суми страхового відшкодування, оскільки відповідачем не доведено його недійсність, а також те, що вартість відновлювального ремонту, визначена у вказаному аварійному сертифікаті, виконана з порушенням чинного законодавства. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. В зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений останнім судовий збір в сумі 2270 грн., а також 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу, а всього 6270 грн.

Outcome: approved