Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

В провадження судді 04 лютого 2022 року надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви, представник позивача зазначає, що судом при ухвалені рішенні не вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених останньою витрат на правову допомогу. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що 11 жовтня 2021 року до суду звернувся адвокат Щербачов Андрій Петрович з позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив суд стягнути на користь [PERSON] , з Товариство з додатковою відповідальністю"Страхова компанія "КРЕДО" виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40707,00 грн. (без ПДВ), 3378,11 грн. - пеня; 662,00 грн. - 3% річних; 942,50 грн. - інфляційне збільшення боргу, всього 45 689,61 грн., витрати пов`язані із проведенням робіт з надання консультаційних послуг щодо ймовірної вартості матеріального збитку в сумі 2800,00 грн., моральну шкоду, спричинену відмовою у страховому відшкодуванні за наслідками дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10000,00 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою згідно договору про надання правової допомоги у розмірі 8000,00 грн., витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 908,00 грн. Позив [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено судом частково. Однак, заявлену в позовній заяві вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн. витрат по наданню юридичної допомоги, суд не вирішив. У зв`язку з чим, представник позивача посилаючись на вимоги ч.8 ст.141, ст. 270 ЦПК України звернувся до суду з вказаною заявою. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про причини не явки не повідомляли. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 24 січня 2022 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким, стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю"Страхова компанія "КРЕДО» на користь [PERSON] , виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40707,00 грн., пеню - 3261.01 грн., 3 % річних 632 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 1358,00 грн., моральну шкоду, спричинену відмовою у страховому відшкодуванні за наслідками дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., витрати пов`язані із проведенням робіт з надання консультаційних послуг щодо ймовірної вартості матеріального збитку в сумі 2800,00 грн. (а.с. 101-107) Представник позивача у позові вказував, що орієнтовний розрахунок витрат, які планує понести у зв`язку з розглядом справи позивач складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. На підтвердження чого до матеріалів цивільної справи долучено 4 жовтня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Щербачовим Андрієм Петровичем укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору за угодою сторін за надання послуг за цим договором Повіреному (адвокату Щербачову А.П.) встановлена винагорода, сума якої узгоджується, і остаточний розрахунок між сторонами проводиться, після виконання доручень залежно від об`єму і строків виконаних доручень на підставі додаткових угод сторін до Договору. (а.с. 56) Однак, до матеріалів справи не долучено до матеріалів справи, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, а тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. У зв`язку з чим, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. судом було відмовлено у задоволені позову в цій частині. В обґрунтування стягнення витрат на правову допомогу представник позивача [PERSON] - Щербачов А.П долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу Акт про надання правової допомоги від 24 січня 2022 року підписаний адвокатом Щербачовим А.М. та довірителем [PERSON] та квитанцію №119703 від 24.01.2022 року про отримання адвокатом Щербачовим А.М. за надання правової допомоги [PERSON] згідно договору від 04.10.2021 року 8000,00 грн. (всім тисяч гривень 00 копійок). (а.с. 111, 112) Так, відповідно до Акту про надання правової допомоги від 24 січня 2022 року підписаного адвокатом Щербачовим А.М. та довірителем [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , іменована надалі Довіритель, з одного боку, і адвокат Щербачов Андрій Петрович, що діє відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2810 від 21.05.2014 р., виданого на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №23 від 20.05.2014 р., іменований надалі Повірений, з іншого боку, уклали цей акт про нижченаведена, Повіреним були надані такі послуги: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин - 1000,00 грн. - 1 година; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи - 1000,00 грн. - 1 година; складання та направлення адвокатського запиту на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» - 1000,00 грн. - 1 година; складання позовної заяви - 2000,00 грн. - 2 години; представництво прав замовника в суді - 3000,00 грн. - 3 години. (а.с. 111) Відповідно до квитанції №119703 від 24.01.2022 року вбачається, що адвокатом Щербачовим А.М. за надання правової допомоги [PERSON] згідно договору від 04.10.2021 року отримано 8000,00 грн. (всім тисяч гривень 00 копійок). (а.с. 112) Суд, ознайомившись з матеріалами справи та наданими представником позивача доказами понесених судових витрат, зазначає, що відповідно до Акту про надання правової допомоги від 24 січня 2022 року, адвокатом було виконано, зокрема, представництво прав замовника в суді. Проте, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Тобто, судові засідання по розгляду вказаної справи не відбувалися, представником позивача не надано суду доказів, в чому сааме виражалося надання правової допомоги позивачу у вигляді представництва прав замовника в суду, у зв`язку з чим, в частині стягнення витрат на правову допомогу за представництво прав замовника в суді, що становить 3000 грн., задоволенню не підлягають. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховує, що неспівмірність цих витрат відповідачем не спростовано, а тому вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial