Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

14 вересня 2021 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому третьою особою зазначила Тернівський ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що в неї з відповідачем є спільні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживали з батьком і перебували на його утриманні, вона за рішенням суду сплачувала аліменти. У зв`язку з проживанням з 28 травня 2021 року доньки [PERSON] [INFO] з нею, то вважає, що її має бути звільнено від стягнення аліментів на утримання однією з доньок та стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним просила припинити стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] на підставі заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року по справі № 203/3493/17 та виконавчого листа, виданого 06 грудня 2017 року. Стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 250 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня подачі заяви до суду і по її повноліття. (а.с.1-4) 21 жовтня 2021 року з адресно-довідкового підрозділу надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.20) Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.21-22), одночасно відмовлено у залученні до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с.21-22) В судове засідання 26 листопада 2021 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2021 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.28) В судове засідання 17 грудня 2021 року з`явилась позивачка, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18 січня 2022 року для повторного виклику відповідача. (а.с.32) В судове засідання 18 січня 2022 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 15 лютого 2022 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.35) В судовому засіданні 15 лютого 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та просила не розглядати справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив. На адресу суду повернулось поштове повідомлення про вручення повістки, ухвали та копії позову відповідачу, також повернувся конверт з повісткою, направлений на адресу відповідача, із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.26, 39) Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 вересня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 466), [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] [INFO] (а.с.7) Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року по справі № 203/3493/17, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у сумі 2 500 грн. щомісяця (по 1 250 грн. на кожну дитину), але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей їхнього віку, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, про що 06 грудня 2017 року видано відповідний виконавчий лист. (а.с.8) На виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська державним виконавцем Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову ВП № 55914198 від 11 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 203/3493/17 від 06 грудня 2017 року. У звіту про здійснені відрахування та виплати відділу освіти Тернівської міської ради зазначено суми стягнутих з позивачки аліментів. (а.с.12-13) Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 01 вересня 2021 року та акту обстеження умов проживання від 06 серпня 2021 року [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , і знаходиться на повному утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.а.с.9, 10) Відповідно до довідки № 96 від 17 серпня 2021 року, виданої директором КЗ «Тернівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 Тернівської міської ради Дніпропетровської області» Мацейлік С.В., [PERSON] [INFO] дійсно навчається у КЗ «Тернівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 Тернівської міської ради Дніпропетровської області», у 6-А класі. (а.с.11) Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені п.3 ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних норм вбачається, що припинення стягнення аліментів можливе у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що [PERSON] [INFO] , перестала постійно проживати з батьком, на користь якого стягуються аліменти з позивачки, дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачки шляхом звільнення її від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] . Крім того, суд зауважує, що спірні правовідносини, що регулюються нормами чинного сімейного законодавства з приводу припинення стягнення аліментів, що може бути вирішено лише на підставі рішення суду, почали діяти саме з моменту звернення до суду. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду суб`єктивні права позивачки підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, припинення стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] , повинно відбуватись з часу звернення позивачкою до суду з даним позовом, тобто з 14 вересня 2021 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час позивачка працює, однак, її заробітної плати недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання доньки [PERSON] , а також вона сплачує аліменти на користь відповідача ще на одну доньку [PERSON] . Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 141 СК України, встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2022 році в Україні, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. На підставі вищезазначеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, щодо дитини, суд при визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст.182 СК України, бере до уваги вищевикладені нормативно правові акти, враховує, що донька [PERSON] на даний час проживає із позивачкою, та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 309 грн. щомісячно починаючи з 14 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, тобто з 14 вересня 2021 року. Суд роз`яснює, що згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, так, і відповідно до абз.2 ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., на користь позивачки - в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved