Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача шкоду, завданої під час виконання трудових обов`язків, посилаючись на наступне. Відповідач [PERSON] працював на підприємстві позивача старшим майстром вагонного депо дільниці І групи, 18.08.2020 року відповідачем отримано 2 перфоратори. 01 листопада 2020 року під час проведення інвентаризації виявлено нестачу вказаних інструментів, що визнано самим [PERSON] . Загальна сума шкоди складає 34494, 26 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 2020 року [PERSON] прийнятий на роботу майстром вагонного депо дільниці І групи до виробничого підрозділу Маріупольського вагонного депо АТ «Українська залізниця» (а.с.4), а 03.06.2020 року переведений майстром вагонного депо дільниці І групи (а.с.6). Звільнений 02.03.2021 року (а.с.7) З пункту 5.18 Посадової інструкції старшого майстра вагонного депо вбачається, що останній здійснює контроль за схоронністю товарно-матеріальних цінностей, малоцінних необоротних матеріальних активів, основних засобів та за своєчасним отриманням зі складу і використання працівниками засобів індивідуального захисту, спецодягу, спецвзуття (а.с.10-15). За вимогою № 5180 від 18.08.2020 року [PERSON] отримав 2 перфоратори на загальну суму 4118, 34 грн. (а.с.17). За результатами проведеної 02 березня 2021 року на підприємстві інвентаризації виявлено нестачу двох перфораторів електричниз Bosch GBN 8-45D та (а.с.20-38). [PERSON] пояснив, що причину нестачі пояснити не може (а.с.42). Згідно зі статтею 138 КЗпП Українидля покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Випадки повної матеріальної відповідальності визначені статтею 134 КЗпП України. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.92 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що суди повинні мати на увазі, що відповідно до п.5 ст.134 КЗпП працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач заподіяв шкоду підприємству, завдавши її недостачею інструментів, а тому позов про стягнення шкоди є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved