Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

29.11.2021 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати виконавчий напис №19025, вчинений 15.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за\~кредитним договором\~№002-13149-140607\~від 14.06.2007\~р.\~в розмірі\~37\~159,91\~грн..таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що виконавчий\~напис вчинений\~у порушення\~вимог чинного\~законодавства та\~порядку вчинення\~нотаріальних дій.\~Ствердив,\~ що\~відповідач не надсилав їй жодних вимог чи повідомлень, при цьому вважає, що сума заборгованості не є безспірною. За таких обставин просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат. 01.12.2021 р. задоволено клопотання позивачки про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою від 01.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 30.12.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено на 21.02.2022 р.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику представника відповідача до суду. Відзиву на позовну заяву представником відповідача не було подано. Третя особа про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 14 червня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] (позивачка) укладено договір № 002-13149-140607 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якої остання отримала кредит у вигляді встановленого банком кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 15\~000,00 грн., строком на 364 дні. З 22.12.2017 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , після укладення якого їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2017 р.. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 19025, яким було стягнуто з позивачки на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №002-13149-140607 від 14.06.2007 р. в розмірі 37 159,91 грн.. Зі змісту даного виконавчого напису вбачається, що відповідач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк». 19 листопада 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67596309, з виконання виконавчого напису № 19025, вчиненого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (первісний кредитор) та позивачкою кредитний договір, який був наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №\~\~158/2157/17. Відповідач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає, що немає необхідності давати оцінку іншим доводам позивача. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що суду не надано доказів на підтвердження того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. надавались документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд приходить до висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, а відтак такий не підлягає виконанню. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1362,00 грн. (судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову) підлягає стягненню з відповідача у користь позивачки.

Outcome: approved