Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 02 листопада 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення засідання правління сільського господарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Перше травня» від 06 вересня 2021 року в частині оголошення їй догани за невиконання нею посадових обов`язків; стягнути з відповідача на її користь 20 000 в рахунок відшкодування моральної шкоди, 951 грн. 60 коп. судового збору та витрати на правову допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала СВК «Агрофірма «Перше травня» на посаді завідувача лінії у виробництві харчової продукції і 10 серпня 2021 року комісією за результатами перевірки якості сиру складено акт, згідно якого було виявлено недоліки у технології виготовлення та якості сиру, який вона отримала лише 10 вересня 2021 року. В подальшому рішенням правління СВК «Агрофірма «Перше травня» від 06 вересня 2021 року їй було оголошено догану за невиконання посадових обов`язків. Вважає, що такі дії роботодавця є неправомірними, а тому вимушена звернутись за захистом своїх прав в судовому порядку. Крім того, вказала, що внаслідок неправомірних дій СВК «Агрофірма «Перше травня» їй була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 20000,00 грн. Короткий зміст відзиву Відповідач СВК «Агрофірма «Перше травня» категорично заперечує проти позовних вимог. Вказали, що позивачка взагалі не притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Зазначили, що ревізійною комісією було встановлено, що партія твердого сиру від 26 червня 2021 року по органолептичним показникам не відповідає вимогам ТУ, відповідно протоколу випробувань ДУ «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб міністерства охорони здоров`я України» № 1807 від 15 вересня 2021 року було встановлено, що продукція від 06 серпня 2021 року не відповідає вимогам ТУ за мікробіологічними показниками. У зв`язку з виявленими недоліками вони попередили рішенням правління про можливе притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності в майбутньому. Крім того вказали, що відповідачами ніяким чином не були порушені права позивача, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 06 вересня 2021 року на засіданні членів правління СВК «Агрофірма «Перше травня» було обговорення того, що [PERSON] не виконує свої обов`язки, що призвело до втрати продукції у зв`язку з її неякісністю і вирішено попередити її, що наступний раз їй буде оголошена догана. Разом з тим, суду пояснив, що саме рішенням правління СВК «Агрофірма «Перше травня» має право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] взагалі ходить на роботу за своїм графіком, покладені обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку з чим були виявлена неякісна продукція, і правління попередило її, що в разі повторення такої ситуації вона буде притягнута до відповідальності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Позиція суду Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] працювала в СВК «Агрофірма «Перше травня» з 01 березня 2018 року на посаді завідуючої лінії виробництва харчової продукції (молочне виробництво), що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 64-66). Розпорядженням голови кооперативу № 19 від 22 грудня 2020 року була створена комісія по перевірці якості молочної продукції сирцеху (а.с.57). Згідно акту перевірки від 10 серпня 2021 року комісією за результатами перевірки було виявлено недоліки у технології виготовлення та якості сиру, по органолептичним показниками, як такі, що не відповідають вимогам ТУ та не можуть бути реалізовані. Збиток склав 6454 грн. 20 коп. Даний акт направлений до правління СВК для вирішення про відповідальність винних осіб (а.с. 60). Згідно акту від 02 вересня 2021 року були виявлені залишки партії за 06 серпня 2021 року, які по органолептичним показниками не відповідають вимогам ТУ. Збитки 8668 грн. 60коп. Вирішено, що збитки понесені СВК «Агрофірма «Перше травня» через недбалість та замовчування завідуючої, а тому всі збитки вирахувати із заробітної плати працівників сирцеху (а.с. 61). Згідно п. 14.1 Статуту СВК «Агрофірма «Перше травня» правління укладає трудові договори (контракти) у разі найму на роботу виконавчої дирекції та оцінює їх діяльність (а.с. 39-56). Згідно витягу рішення засідання СВК «Агрофірма «Перше травня» акт комісії від 10 серпня 2021 року про уцінку сиру було затверджено та оголошено догану [PERSON] за невиконання посадових обов`язків (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення йому належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною першою\~статті 147-1 Кодексу законів про працю України\~(далі -\~КЗпП України) передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно зі\~статтею 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.\~Протиправність поведінки працівника полягає у порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме\~КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями,\~трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відповідно до роз`яснень, наданих у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів"\~(з наступними змінами), при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати,\~в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-1,\~148,\~149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо. Суд виходить із того, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше. Тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають необхідність вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі об`єктивної сторони - суті правопорушення. В цьому випадку застосовується презумпція правомірної поведінки працівника, що полягає в обов`язку працедавця довести в судовому засіданні належними та достатніми доказами законність звинувачення працівника в порушенні тих чи інших правил та накладення на нього стягнення. Отже, тягар доведеності правомірності накладення стягнення на працівника та виконання при цьому працедавцем передбачених\~КЗпП України\~трудових обов`язків під час судового розгляду спору покладається саме на власника або на уповноважений ним орган. Крім того, застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством, та забезпечення себе достатніми доказами для переконання стороннього наглядача, в тому числі суду, у законності та неупередженості накладеного стягнення. Так, згідно зі\~статтею 148 КЗпП України\~дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Висновки суду Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що було два акти перевірки якості продукції, якими виявлено неякісна продукція сиру по різним показникам. Акт від 10 серпня 2021 року комісією був направлений до правління СВК для вирішення про відповідальність винних осіб, а в акті від 02 вересня 2021 року було вже встановлено, що збитки понесені СВК «Агрофірма «Перше травня» через недбалість та замовчування завідуючої. Разом з тим, суд звертає увагу , що\~стаття 149 КЗпП України\~передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів про надання можливості надати пояснення [PERSON] , при цьому самі акти перевірки не вказують, які саме порушення були зі сторони [PERSON] . Суд не бере до уваги вказівку про те, що догана фактично не була винесена, а була тільки попередженням, оскільки цей факт спростований дослідженими доказами: статутом правління і поясненнями безпосередньо представника [PERSON] , який суду пояснив, що саме рішенням правління приймають і звільняють працівників на СВК «Агрофірма «Перше травня». Таким чином, суд приходить до переконання, що оголошення догани [PERSON] було безпідставним та таким, що винесено в порушення вимог трудового законодавства. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн., то вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що згідно ч. 1\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, судом також враховано характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та інші обставини справи. Зокрема, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, що є необхідні для відновлення попереднього стану. Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial