Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці березня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 травня 2020 року вона придбала автомобіль марки «Volvo», модель - V40, реєстраційний номер [NUMBER] . В червні 2020 року позивач передала вказаний автомобіль в користування [PERSON] , який до цього часу автомобіль не повернув. На неодноразові звернення та прохання повернути автомобіль [PERSON] не реагує. [PERSON] зверталась до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення. Проте, Бориспільським ВП ГУНП в Київській області не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з цим, [PERSON] просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на її користь автомобіль марки «Volvo», модель - V40, реєстраційний номер [NUMBER] , а також ключі від вказаного автомобіля. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.19-20). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2021 року було задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.38). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.41). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2022 року було задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.44). ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Позивача та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] пред`явлений позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 07 травня 2020 року між ЗАТ «Loim Invest» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля. За яким [PERSON] придбала автомобіль марки «Volvo», модель - V40, номер [NUMBER] , за ціною 1000 євро (а.с.11). Зі змісту висновку заступника начальника СРПП №1 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області вбачається, що 05 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. У своєму зверненні [PERSON] повідомила, що в червні 2020 року її колишній співмешканець [PERSON] з її дозволу взяв у користування автомобіль марки «Volvo», однак до цього часу його не повертає. За результатом розгляду заяви [PERSON] у діях [PERSON] не встановлено ознак кримінального правопорушення (а.с.9-10). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються гл.29 «Захист права власності» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до положення ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з вимогами ст.34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії registracijos liudijimas, тобто свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Литовською Республікою, вбачається, що власником автомобіля марки «Volvo», модель - V40, реєстраційний номер [NUMBER] , є ЗАТ «Loim Invest» (а.с.12). Встановлено, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку. Сам по собі договір купівлі-продажу автомобіля вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу, у передбаченому встановленому законом порядку, не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. За таких обставин позивач не є власником автомобіля та не вправі витребовувати на правах власника автомобіль відповідно до положення ст.387 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 19 березня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed