Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

17 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, де заінтересованою особою зазначив [PERSON] . В обґрунування заяви зазначено, що 04 лютого 1995 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: сина - [PERSON] , дочок- [PERSON] та [PERSON] . На даний час син та дочка [PERSON] вже досягли повноліття, а дочка [PERSON] є неповнолтньою. Рішенням Корецького районного суду від 03.10.2018 року шлюб між ними розірвано. Ухвалою Корецького районного суду від 05.05.2021 року затверджено мирову угоду по справі за його позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Корецької РДА про визначення місця проживання дитини, за умовами якої визначено місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , з її батьком, тобто з ним. Колишня дружина проживає в 1/2 частині спільного житлового будинку, де в іншій Ѕ частині проживає він з дочкою. Вже тривалий час [PERSON] є особою, яка вчиняє психологічне насильство відносно дочки [PERSON] , оскільки має підвищений рівень нервово-психічної напруги, не контрольованість поведінки, схильність до агресії і вона підлягає консультації лікаря психіатра. [PERSON] несе негативний вплив на дочку, оскільки ображає її, веде себе неадекватно, може вдарити. Протягом 2019-2021 років були численні звернення до Служби у справах дітей, відповідно до яких [PERSON] була поставлена на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з скоєнням психологічного насильства над дитиною. Крім того, наявний висновок про психологічне насильство над дитиною з боку матері [PERSON] , яка потребує соціального супроводу. Такі дії [PERSON] заявник кваліфікує як домашнє насильство та, посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 1, 3, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 2 (два) місяці. Ухвалою судді Корецького районного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримав та просив таку задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, в задоволенні заяви просив відмовити за безпідставністю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що працює начальником Служби у справах дітей Корецької міської ради і сім`я [PERSON] їй давно знайома. Вказала, що протягом тривалого часу, фактично з 2019 року [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно своєї дочки, [PERSON] . 01.11.2019 року сім`ю постановлено на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Вказала, що мати [PERSON] постійно маніпулює, втручається в особисте життя дочки, яка фактично живе з батьком, може її вдарити, погрожувала, постійно з надуманих підстав здійснювала виклик поліції. Для визначення стану дитини залучався практичний психолог. За результатами діагностики встановлено наявність ознак психологічного насильства з боку матері. За результатами діагностики фактів психологічного насильства з боку батька, [PERSON] не встановлено. За результатами засідання засідання міської координаційної ради з питань забезпечення рівних прав жінок і чоловіків, запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі вирішено рекомендувати [PERSON] звернутися до Корецького районного суду щодо застосування обмежувального припису для [PERSON] . Повністю підтримує подану заявником заяву про видачу обмежувального припису. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що працює практичним психологом в Корецькому ліцеї, знає сім`ю [PERSON] з 2019 року. [PERSON] щира дитина, іде на контакт, неодноразово в бесідах зазначала, що боїться перебувати наодинці з мамою, яка може бути агресивною, застосовує психологічне та фізичне насильство. Вказала, що за розповідями дитини, коли батько був у відрядженні, мати впустила в будинок кота, від якого в дитини алергія, на прохання його випустити поводила себе агресивно. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що також неодноразово в складі комісії відвідувала сім`ю [PERSON] за неодноразовими викликами. При бесіді з дитиною встановлено, що відносно неї вчиняється психологічне насильство її матір`ю, [PERSON] . Зі слів дитини, мати часто поводить себе неадекватно, агресивно, не вміє знаходити контакт з дитиною, провокує часті скандали з колишнім чоловіком [PERSON] , через що страждає і дитина. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 09 листопада 2018 року. Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 05.05.2021 року затверджено мирову угоду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Корецької РДА про визначення місця проживання дитини. За умовами угоди визначено місце проживання [PERSON] [INFO] з її батьком [PERSON] [INFO] , який зобов`язується не чинити перешкоди у спілкування з дочкою [PERSON] її матері [PERSON] [INFO] . Згідно дослідженого протоколу №3 засідання міської координаційної ради з питань забезпечення рівних прав жінок і чоловіків, запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі вирішено рекомендувати службі у справах дітей Корецької міської ради - поставити [PERSON] , [INFO] , на облік служби у справах дітей, як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах через встановлені факти вчинення психологічного насильства над нею її матір`ю [PERSON] . [PERSON] - відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутися до Корецького районного суду щодо застосування обмежувального припису для [PERSON] до [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Корецької міської ради від 06 січня 2022 року № 13-о [PERSON] взято на облік як таку, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з скоєнням психологічного насильства над дитиною. Відповідно до інформації ГО «Центр психологічного розвитку Аніма» від 20 листопада 2019 року встановлено, що у дітей наявні ознаки психологічного насильства з боку матері [PERSON] (порушення сну, гіперзбудливість, невротичні реакції маніпулювання одягом та крутіння пальців рук та ін.), підвищене серцебиття та тонус мязів верхніх і нижніх кінцівок, почервоніння шкіри, високий рівень нервово-психічної напруги, емоційна лабільність, наявність захисних механізмів характерних для осіб, які пережили насилля та небажання контактувати з матір`ю. Так, як її поведінка, образи та ігнорування потреб інтересів дітей є психотравмуючими для дівчаток. Згідно з інформацією Корецького районного центру соціальних служб від 01.02.2021 №28 01.11.2019 року сім`ю [PERSON] поставлено на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах Корецького районного центру соціальних служб по причині домашнього насильства. Для деталізованого обстеження та дослідження ситуації, що склалася в даній сім`ї було запрошено психолога- експерта, керівника громадської організації «Центр психологічного розвитку «Аніма» Гончар Богдану Анатоліївну. За результатами посткризової діагностики встановлено, що у дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] наявні ознаки психологічного насильства з боку матері [PERSON] . Главою 13 розділу IV\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначено п.п. 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Отже, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Виходячи з аналізу зазначених норм закону, та з огляду на встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами заявника щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинить [PERSON] щодо своєї доньки, а тому вона, як особа, яка постраждала від такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] , а тому, оцінивши пропорційність втручання у права свободи особи, дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження її прав та покладення на неї обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved