Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

09.12.2021 року позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, заявою про зменшення розміру позовних вимог від 25.01.2022 року (а.с. 31-32) та заявою про уточнення позовних вимог від 28.01.2022 року (а.с. 48-49) на обґрунтування вказавши, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг теплопостачання, які надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене житло. Однак, відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконували, в тому у них за період з грудня 2018 року по вересень 2021 року виникла заборгованість по теплопостачанню перед ДКП «Луцьктепло» в розмірі 23484,95 грн. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги, на всю суму боргу відповідачам нараховані інфляційні втрати в розмірі 2493,31 грн. та три відсотки річних 1043,65 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 23484,95 грн., інфляційні нарахування та три відсотки річних на суму боргу та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. 18.01.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву в обґрунтування якого останній зазначає, що будь-яких послуг з централізованого постачання гарячої води від ДКП «Луцьктепло» він не отримує та як свідчить технічна характеристика його квартири, централізованого постачання гарячої води у його житлі взагалі немає. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 19-21). 25.01.2022 року представником позивача було подано відповідь на відзив у якому останній вказав, що відповідачам нараховано заборгованість за послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, а не за постачання гарячої води, як про це зазначає відповідач [PERSON] (а.с. 26-29). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначив, що частки відповідачів у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не виділялися, а тому такі є рівними. Відтак, останні несуть солідарний обов`язок по оплаті комунальних послуг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що на даний час існує судове рішення, яким з нього на користь позивача стягнуто заборгованість за надані послуги з теплопостачання, а тому задоволення даного позову фактично призведе до притягнення його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України. Договір з приводу надання ДКП «Луцьктепло» послуг між ним та позивачем не укладався, відповідні послуги фактично не отримувалися. Його житло є відключеним від мережі теплопостачання та постачання гарячої води, а наявні у його квартирі труби тепломережі здійснюють фактично транзитну функцію до інших квартир. Однак, відповідна технічна документація у нього відсутня. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. З огляду на наявні у справі докази, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.09.2013 року № 577-1, - ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку, у тому числі послуг з централізованого опалення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 09.07.1998 року, виданого Відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 312-р, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). В силу положень ст.ст. 322, 368, 369 ЦК України, відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарний обов`язок по його утриманню належного їм житла та по оплаті комунальних послуг, які надаються за даною адресою. У свою чергу, будь-яких доказів того, що житло відповідачів є відключеним від мережі теплопостачання та постачання гарячої води відповідачем [PERSON] надано не було та як повідомив останній в ході розгляду справи, такі докази у нього фактично відсутні. При цьому, як вбачається із наданого [PERSON] плану належної йому квартири, дане житло обладнане, зокрема, централізованим опаленням (а.с. 23). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлові комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Із наведеного слідує, що між сторонами у справі виникли правовідносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДКП «Луцьктепло» надає житлово-комунальні послуги по теплопостачанню у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі, яким вона належить ними користуються. Наведене в\~повній мірі\~спростовує доводи\~відповідача [PERSON] \~про те,\~що між\~ним та\~ДКП «Луцьктепло»\~відсутні будь-які\~правовідносини з\~приводу надання\~позивачем послуг\~по теплопостачанню\~у належне\~йому житло\~та щодо\~фактичного використання\~ним таких послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Положеннями ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 р. № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається із розрахунків послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування опалення, який був наданий представником позивача внаслідок уточнення (зменшення позовних вимог) у власників житла за адресою: [ADDRESS] , за період\~з грудня\~2018\~року по\~вересень 2021\~року виникла\~заборгованість по\~теплопостачанню перед\~ДКП «Луцьктепло»\~в загальному\~розмірі 23484,95\~грн. (а.с. 33-35). Крім того, з вищевказаного розрахунку вбачається, що позивачем на вищевказаний розмір заборгованості було нараховано інфляційні втрати в розмірі 2493,31 грн. та 3 % річних на суму 1043,65 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ДКП «Луцьктепло», є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] також зазначив, що на даний час існує судове рішення, яким з нього на користь позивача стягнуто заборгованість за надані послуги з теплопостачання, а тому задоволення даного позову фактично призведе до притягнення його до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. На підтвердження вищевказаної обставини відповідач надав заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2007 року в цивільній справі № 2-3387/2007, яким із [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» стягнути заборгованість за послуги за теплопостачання в сумі 1536,76 грн. (а.с. 51), яке наразі є виконаним (а.с. 52). Однак, як вбачається із вищевказаного судового рішення, спірна заборгованість, яка була предметом розгляду цивільної справи № 2-3387/2007, існувала у відповідача [PERSON] станом на 01.02.2007 року, в той час, як у даному судовому провадженні його предметом є заборгованість по теплопостачанню за період з грудня 2018 року по вересень 2021 року. За наведених обставин, посилання відповідача [PERSON] на положення ст. 61 Конституції України є безпідставні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є обґрунтованими, а тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 23484,95 грн., а також інфляційні нарахування та три відсотки річних на вказану суму боргу, які складають 2493,31 грн. та 1043,65 грн. відповідно. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору по 1135 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509,\~625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved