Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивували тим, що одинока мати [PERSON] , [INFO] , має доньку [PERSON] , [INFO] [PERSON] 30.05.2016 вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області була засуджена за ч. 5 ст.27, ст. 121 ч.2, ст. 187 ч. 4 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. Вона відбувала покарання в установах Державної кримінально-виковавчої служби з 05.06.2015 року по 16.01.2021 року. На час перебування в місцях позбавлення волі її доньці, [PERSON] , розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації від 15.06.2016 року № 236 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] » наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області малолітній [PERSON] призначений опікун [PERSON] , [INFO] . Після повернення з місць позбавлення волі 16.01.2021 р. [PERSON] не зверталася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини. Вона ніде не працює, і не зацікавлена в пошуку, що засвідчується довідкою, наданою Лубенським міськрайонним центром зайнятості. Не маючи постійного заробітку, жінка жодного разу не зверталася до зазначеного державного закладу за допомогою у працевлаштуванні. [PERSON] з дитиною не проживає, участі у вихованні дівчинки не бере. Місце її проживання не відоме. У поведінці [PERSON] вбачається нехтування дитиною - це неспроможність та небажання матері забезпечити дитині необхідну підтримку, увагу й відданість та задоволення основних потреб в їжі, одязі, житлі, медичному догляді, освіті, захисті та піклуванні. Нехтування дитиною - це порушення права дитини на нормальний фізичний і моральний розвиток особистості дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Внаслідок бездіяльності, ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини створилися умови, які шкодять її інтересам. Просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Новаки Лубенського району, батьківських прав щодо її доньки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила, що відповідач фактично позов визнала, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 24.12.2021 року. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно заяви, посвідченої 24.12.2022 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Галич Н.М., зареєстрованої в реєстрі за № 467, відмовилась від батьківських прав на доньку [PERSON] , просила розглянути справу без її присутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей серія [NUMBER] виданого 04 березня 2014 р.н. (а.с.6).Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00016746791 від 09.06.2016. (а.с. 7). Відповідно до розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 15.06.2016. [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.8). Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року встановлено опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . Крім того .стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , 2014 р.н.(а.с.9-10). Вироком Лубенського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 27 .ст. 121 ч.2 ст. 121 ч.2, ст. 187 ч.4 ,ст. 70 КК України і призначено покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. (а.с.11-18). Відповідно до довідки про звільнення, [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі 16 січня 2021 року. (а.с.20). Відповідач [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами та долею своєї малолітньої дочки, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає їй доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляється від батьківських обов`язків, що підтверджується письмовими доказами. Відповідно Акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей виконкому Лубенської ради Лубенського району по місцю проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [ADDRESS] , у дитини є окреме місце для відпочинку, дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, засобами гігієни, шкільним приладдям. (а.с.21). Відповідно до Акту сектору з ОСН, за адресою [ADDRESS] , зареєстрована але фактично не проживає [PERSON] ,1977 р.н. На її утриманні перебуває дитина під опікою [PERSON] , [INFO] , яка проживає за цією ж адресою. Рідна мати дитини [PERSON] , після повернення з місць позбавлення волі 16.01.2021, участі у вихованні та її утриманні не бере, та спільно з донькою не проживає. На даний час місце знаходження її не відоме. (а.с.22). Відповідно до довідки Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 22.01.2021, гр. [PERSON] не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна. (а.с.23). Службою у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області складено висновок від 31.08.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4-5). Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не піклується про життя та здоров`я дитини, про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з нею навіть у мінімальному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов`язками. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено факт свідомого нехтування [PERSON] своїми обов`язками. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Позивач при подачі до суду матеріалів позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved