Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

28 грудня 2021 року прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. У позовній заяві представник зазначив, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 березня 2021 року, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 17 грудня 2017 року кримінального правопорушення. Внаслідок необережних дій відповідача, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, потерпіла [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні з 17.12.2017 по 22.01.2018 і на лікування лікарняною установою було затрачено 22216,09 грн. державних коштів. Вказаною ухвалою суду цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні залишено без розгляду. Посилаючись на обов`язок відповідача відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, прокурор просив суд, стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» 22216,09 грн. коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, в порядку, встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 березня 2021 року, яка набрала законної сили, 17.12.2017 приблизно о 11-45 годині в похмуру погоду під час дощу, по мокрому асфальтобетонному покриттю вул. Київська в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по три смуги руху у кожному напрямку, зі сторони проїзду 40 років ДАІ в напрямку вул. Вадима Пугачова, в крайній лівій смузі руху, керуючи вантажним автомобілем «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався водій [PERSON] . В цей саме час, в попутному напрямку з вантажним автомобілем «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] , в середній смузі руху по вул. Київській, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався водій [PERSON] , який також перевозив у якості пасажира переднього пасажирського сидіння [PERSON] Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, наближаючись до регульованому світлофорним об`єктом перехрестя проїзду Ярославський - вул. Київська, в районі будинку № 73 по вул. Київській, водій вантажного автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , перед зміною свого напрямку руху, не переконався в безпеці виконуваного маневру перестроювання, почав виконувати перестроювання праворуч, з крайньої лівої смуги руху в суміжну середню смугу руху, не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21013» державний номерний знак [NUMBER] , тим самим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:-п. 10.1. Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч та допустив зіткнення передньою правою крайньою частиною (правий край переднього бамперу) вантажного автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] з лівою задньою боковою частиною (ліве заднє крило в задній частині) автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак [NUMBER] . В результаті зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 137 від 01.03.2018 року у\~\~ [PERSON] \~\~виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка спричинила струс\~\~садна в лобній ділянці справа (волосяної частини голови), синець на лобі, перелом шилоподібного виростку правої скроневої кістки, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив; синця на правому плечі, закритого перелому правої плечової кістки в середній третині; ішемічної нейропатії правого променевого нерва; закритого вивиху лівої кисті; рубців, які утворились внаслідок загоєння ран, на зовнішній\~\~поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна і на правому колінному суглобі, які за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.\~\~ Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 2045 від 27.04.2018 року, в момент зіткнення автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер [NUMBER] своєю передньою правою частиною (правий край переднього бамперу) контактував з лівою задньою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак [NUMBER] (ліве заднє крило в задній частині), при цьому кут між подовжніми вісями транспортних засобів в момент первинного контактування з врахуванням погрішності при натурному моделюванні становить приблизно 10.0…15.0°. Показання водія автомобіля «DAF XF 95.380» [PERSON] в частині механізму зіткнення транспортних засобів позбавлені технічної спроможності. Показання водія автомобіля «ВАЗ 21013» [PERSON] в частині механізму зіткнення транспортних засобів не позбавлені технічної спроможності. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 28 від 18.01.2019 в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання п. п. 10.1, 10.3\~Правил дорожнього руху\~України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. п. 10.1, 10.3\~Правил дорожнього руху\~України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Дії обвинуваченого [PERSON] , суд кваліфікував за ч.1\~ст. 286 КК України, як необережні дії,\~\~що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження (а.с.15-18). Вказаною ухвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі\~ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 17 грудня 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження та закрито кримінальне провадження №12017170090004375 на підставі п. 1 ч. 2\~ст. 284 КПК України, позовну заяву прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишено без розгляду. Відповідно до розрахунку вартості витрат на лікування, наданого Комунальним некомерційним медичним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», вартість витрат за лікування хворої [PERSON] , яка знаходилася на лікуванні з 17.12.2017 по 22.01.2018, становить 22216,09 грн ( а.с. 19,20). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. За змістом\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно зі\~ст. 82 ч. 6 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що потерпіла від кримінального правопорушення [PERSON] лікувалася в Комунальному некомерційному медичному підприємстві «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», яка фінансується \~за рахунок бюджету м. Кременчука, \~і при цьому закладом охорони здоров`я було здійснено витрати на \~її лікування, вина [PERSON] у заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, тому суд дійшов до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved