Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить стягнути з Старобільської районної державної адміністрації заборгованість по заробітній платі у сумі 7548,42 грн., з яких до виплати без утриманих 6076,47 грн., та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення. В обґрунтування позову зазначає, що він з 02.01.2019 року працював на посаді сторожа відділу освіти Міловської РДА. 04.01.2021 року його було ознайомлено з наказом від 04.01.2021 р. № 04-к «Про попередження щодо можливого подальшого звільнення працівників відділу освіти Міловської районної державної адміністрації Луганської області». 04.02.2021 року було звільнено з вказаної посади у зв`язку з переведенням до Міловської селищної ради. Вказує, що працюючи у відділі освіти Міловської РДА у січні - лютому 2021 року йому не було виплачено заробітну плату. Згідно постанови Верховної Ради України « Про утворення та ліквідацію районів» та розпорядження голови Старобільської РДА Луганської області, відділ освіти Міловської РДА Луганської області припинено, як юридичну особу шляхом приєднання до Старобільської районної державної адміністрації Луганської області. На його звернення до правонаступника - Старобільської районної державної адміністрації, йому було відмовлено, у погашенні заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що видатки не передбачені, а працівники бухгалтерії мали бути звільнені до кінця 2020 року. Зауважує, що згідно розрахунково-платіжної відомості за січень 2021 року сукупно було нараховано Позивачу разом з основною заробітною платою за січень, частково за лютий та розрахунковими під час звільнення - 7548,42 грн., з них до виплати 6076,47 грн., які й проси стягнути з відповідача. Також, просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає: 23435,52 грн. = 229,76 (середньоденна заробітна плата) * 102 (дні). Аргументи учасників справи У судовому засіданні Позивач [PERSON] не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача Чесалова О.Є. , у судове засідання не з`явилася, а саме не вийшла на зв`язок з власних технічних засобів,за допомогою програмного забезпечення «EASYCON» згідно ухвали суду від 11.02.2022 року, якою було задоволено її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, про що в матеріалах справи є підтвердження. Причини неявки суду не повідомила, заяв про перенесення розгляду справи на іншу дату суду не надходило. Про дату, час місце розгляду справи представник повідомлена належним чином. У поданому до суду відзиві Відповідач вказав, що централізована бухгалтерія та господарська група не є структурним підрозділом РДА, а створена для обслуговування комунальних закладів освіти за кошти районного бюджету - Міловської районної ради. До структури Міловської РДА входив лише відділ освіти зі штатною чисельністю 3 штатних одиниці, які були державними службовцями та одержували заробітну плату за рахунок Державного бюджету. Так, заборгованості з виплати заробітної плати Міловська РДА, правонаступником якої є відповідач, не має. Усі утворення, які створені за кошти районного бюджету та для обслуговування комунальних закладів освіти фінансуються з бюджету Міловської районної ради, правонаступником якої є Старобільська районна рада. Питання щодо заборгованості з заробітної плати може належати лише до повноважень Старобільської районної ради. Представник третьої особи Коротун В.Г. у судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому маються законні підстави щодо продовження розгляду справи без їхньої участі, та ухвалення рішення на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] 02.01.2019 року прийнятий на посаду сторожа відділу освіти Міловської РДА, а 04.02.2021 року звільнений з займаної посади на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. (а.с.10-11) Вказане підтверджується також і копіями наказів відділу освіти Міловської РДА Луганської області від 29.12.2018 р. № 457-к, від 04.02.2021 р. № 24-К, відповідно до яких [PERSON] з 02.01.2019 року прийнято на посаду сторожа відділу освіти Міловської РДА, а 04.02.2021 року звільнено з займаної посади у зв`язку з переведенням до Міловської селищної ради. (а.с.12, 15) Відповідно до копії наказу відділу освіти Міловської РДА Луганської області від 04.01.2021 р. № 04-К, [PERSON] було попереджено про можливе звільнення 09.03.2021 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП .(а.с.13-14) Згідно копії розпорядження голови районної державної адміністрації від 28.01.2021 р. № 19, відділ освіти Міловської РДА Луганської області як юридичну особу припинено шляхом приєднання до Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, та встановлено, що Старобільська райдержадміністрація є правонаступником відділу освіти Міловської РДА. (а.с.17-19) Відповідно до розрахунково-платіжної відомості за січень 2021 року, позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 7548,42 грн. та сума до виплати складає 6076,47 грн.. (а.с.21) Згідно копії листа від 12.03.2021 р. № 01-23/808, Старобільська районна державна адміністрація повідомила, що працівників відділу освіти необхідно було звільнити в кінці грудня 2020 року та здійснити виплати згідно законодавства. Також вказали на порушення діючого законодавства, оскільки працівників було звільнено без виплати заробітної плати, однак послалися на неможливість її виплати з бюджету Старобільської райдержадміністрації. (а.с. 23) Відповідно до довідки управління освіти, культури, молоді та спорту Міловської селищної ради про доходи від 29.06.2021 р. № 522, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 229,76 грн. (а.с.24) Розпорядженням голови Міловської районної державної адміністрації Луганської області від 06.02.2020 р. № 36, було затверджено штатний розпис структурних підрозділів Міловської РДА на 2020 рік, який запроваджено з 11.02.2020 року, та згідно якого у відділі освіти передбачено 3 штатних посади: 1 - начальник відділу; 2 - головних спеціаліста. (а.с.51-53) Розпорядженням голови Міловської районної державної адміністрації Луганської області від 09.10.2020 року № 269 були внесені зміни до граничної чисельності працівників структурних підрозділів Міловської районної державної адміністрації встановивши чисельність відділу освіти у кількості 2 одиниць. (а.с.49-50) Згідно довідки Головного управління статистики у Луганській області від 06.10.2021 року, Відділ освіти Міловської районної державної адміністрації Луганської області не звітував до Головного управління статистики у Луганській області за формою статистичної звітності № 3 - борг «Звіт про заборгованість з оплати праці» у 2021 році. (а.с.99) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Так, судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з відділом освіти Міловської РДА, займаючи посаду сторожа Відділу освіти Міловської РДА, звідки був звільнений з 04.02.2021 року на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Зазначені обставини не є спірними у справі і підтверджені копією трудової книжки позивача та копіями наказів Відділу освіти Міловської РДА від 29.12.2018 року № 457-К, від 04.02.2021 року № 24- К. При звільненні [PERSON] виплата всіх сум, що належали йому від Відділу освіти Міловської РДА, не була проведена. Заборгованість складає 7548,42 грн.. Зазначені обставини також не є спірними у справі і підтверджені відповідною довідкою про заборгованість. Тож порушення права позивача на оплату праці знайшло підтвердження у суді. Згідно ст.115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст.94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Вирішуючи питання щодо можливості покладення обов`язку по виплаті позивачу заборгованості із заробітної плати на Старобільську районну державну адміністрацію Луганської області, суд виходив з такого. 17 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову №3650 «Про утворення та ліквідацію районів», згідно п.12 ч.1 якої «у Луганській області утворено Старобільський район (з адміністративним центром у місті Старобільськ) у складі територій Біловодської селищної, Білолуцької селищної, Марківської селищної, Міловської селищної, Новопсковської селищної, Старобільської міської, Чмирівської сільської, Шульгинської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України». Відповідно до Розпорядження Голови Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 28.01.2021 року № 19 відділ освіти Міловської районної державної адміністрації Луганської області припиняється як юридична особа шляхом приєднання до Старобільської районної державної адміністрації Луганської області. Граничним терміном завершення процедури реорганізації (приєднання) є 05.03.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення визначений статтею 107 ЦК України, якою передбачено, що кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. За відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи юридична особа - відділ освіти Міловської райдержадміністрації (ЄДРПОУ 02142069) перебуває в процесі припинення. Разом з тим, на переконання суду конституційне право позивача на одержання винагороди за працю має бути захищено шляхом покладення обов`язку по виплаті заборгованості на відповідача Старобільську РДА Луганської області, яка є правонаступником роботодавця позивачки - Відділу освіти Міловської РДА. Відсутність бюджетних асигнувань у Старобільської РДА на вказану виплату не може ставитись в залежність та слугувати підставою невиплати заробітної плати позивачу. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача як на підставу відмови у задоволенні позову, відсутність у штатному розписі Міловської РДА Луганської області посад працівників господарчої групи, яку займав позивач оскільки, факт перебування позивача у трудових відносинах саме з відділом освіти Міловської РДА Луганської області по-перше: не заперечувався сторонами, по-друге: підтверджується записом в трудовій книжці позивача та відповідними наказами. Статтею 168 Податкового кодексу України передбачений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, а саме: податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення заборгованості із заробітної плати є законною та підлягає задоволенню зі стягненням з Старобільської районної державної адміністрації Луганської області на користь [PERSON] заробітної плати у розмірі 7548,42 грн. без утримання обов`язкових податків та зборів. Пунктом 8 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року передбачено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] його середньоденна заробітна плата складає 229,76 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 43 194,88 грн.(229,76 грн.*258 днів). Докази на підтвердження спору сторін про розмір належних до виплати позивачці сум при звільненні відсутні. Встановлений ст.117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Необхідно також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у таких відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) зазначила, що якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим стосовно роботодавця, а також стосовно третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру застосовуваного судом заходу відповідальності може призводити до об`єктивно нерозумних і несправедливих наслідків. Оцінка втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України. Судом враховується, що позивачу при звільненні 04.02.2021 року належні суми у розмірі 7548,42 грн. не виплачені. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 43 194,88 грн., що по відношенню до невиплачених 7548,42 грн. складає 17,48% (7548,42/43 194,88*100=17,48), що є підставою для застосування зазначеного процентного співвідношення до встановленого судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 7 550,47 грн. (43 194,88*17,48/100=7 550,47), що є співмірним при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню 7 550,47 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, зазначена сума визначена без прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата даного податку є відповідно обов`язком роботодавця та працівника. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial