Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини у [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , який приходився позивачу рідним батьком, що підтверджуєтся свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 28.02.1992 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] , йому на праві власності належала трикімнатна квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , дружина спадкодавця. [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка оскільки проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем на момент його смерті. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Вказану частину квартири [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка, [PERSON] , але не встигла оформити, бо сама померла у шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини. [PERSON] - є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки проживав з останньою понад п`ять років однією сім`єю. 21.12.2020 року ПН ХМНО Поліщук О.В. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не надано документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування за законом та роз`яснено право на звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до довідки ПН ХМНО Поліщук О.В. вих. № 80/02-14 від 17.05.2021 року [PERSON] єдиний, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1264 ЦК України, [PERSON] , вважає, що має право на спадкування після смерті [PERSON] , як спадкоємиць четвертої черги за законом, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідач Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем не надано належних доказів щодо спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Факт спільного проживання потребує документального підтвердження. До спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Просили у задоволенні позову відмовити. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , який приходився позивачу рідним батьком, що підтверджуєтеся свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 28.02.1992 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] , йому на праві власності належала трикімнатна квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , дружина спадкодавця. [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка оскільки проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем на момент його смерті. [PERSON] , прийняв спадщину на Ѕ часину квартира [ADDRESS] , відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для державної реєстраціє є свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 437, виданий 20.05.2021 року ПН ХМНО Лавроненко Ю.П . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Вказану частину квартири [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка, [PERSON] , але не встигла оформити, бо сама померла у шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини. Відповідно до довідки ПН ХМНО Поліщук О.В. вих. № 80/02-14 від 17.05.2021 року [PERSON] єдиний, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до акту комісії у складі мешканців багатоквартирного: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будинку [ADDRESS] , підтверджують, що [PERSON] , [INFO] з грудня 2014 року по теперешній час постійно проживає за адресою [ADDRESS] . Із показів допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] з 2014 року по 15.05.2020 року проживав разом та вів спільне господарство з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, їх показання узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами та не суперечать їм. Оцінка суду Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Також в цій постанові Пленуму ВСУ роз`яснено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Натомість зазначене роз`яснення слід розуміти таким чином, що воно стосується лише одного випадку спільного проживання осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі з іншою особою, - а отже таке обмеження не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших сімейних засадах, ніж фактичні шлюбні відносини (наприклад, батьківський зв`язок (вітчим, мачуха, пасинок, падчерка) тощо). Матеріалами справи встановлено, що між померлою [PERSON] та [PERSON] наявний родинний зв`язок, оскільки заявник є пасинком померлої. Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявник з 2014 року фактично спільно проживав з [PERSON] , вони були пов`язані спільним побутом, внаслідок чого мали взаємні права та обов`язки. Отже, факт проживання заявника з померлою [PERSON] протягом п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останньої є доведеним, а відтак заявник має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Мачуха позивача померла, іншого способу встановити факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] або іншим шляхом неможливо, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, в судовому засіданні факт проживання доведений в сукупності матеріалами справи та показами [PERSON] , [PERSON] , а тому суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідності їх задоволенні. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання спадкодавця та спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача Харківської міської ради суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та вищезазначеними підставами.

Outcome: approved