Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

25 травня 2021 року представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Позовна заява мотивована тим, 04 грудня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 342/0132 (далі - Договір). При укладенні договору сторони керувалися главою 52 ЦК України. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3, 2.4.1, 2.4.2 Договору, банком надано кредит на споживчі цілі в розмірі 85 000 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.12.2023 сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1416,67 грн та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2019 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого банку згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менше розміру, вказаного у п.п. 3.3.3 Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2 цього Договору (п.п. 3.3.3 Договору). Пунктами 4.2.1, 4.2.2 Договору визначено, що банк має право вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентів більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягувати заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу (п.8.3 Договору). Позивач виконав перед відповідачем свої зобов`язання, надав кредит у встановленому договором розмірі, тоді як відповідач порушував умови договору, у зв`язку з чим станом на 12 квітня 2021 року заборгованість останнього становить 60 166,37 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 46 249,93 грн, проценти за користування кредитом - 10 023,49 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 714,59 грн, 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 165,92 грн, втрати від інфляції за неналежне погашення основної суми боргу - 2480,47 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 531,97 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд задовольнити позов. Представник позивача Доманський В.П. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 342/0132. Умовами якого визначено, що кредит надано на споживчі цілі в розмірі 85 000 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.12.2023 сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою. Визначено порядок повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1416,67 грн та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним починаючи з січня 2019 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого банку згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Також визначено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу (а.с.9-28). Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку, заборгованість відповідача Договором станом на 12 квітня 2021 року становить 60 166,37 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 46 249,93 грн, проценти за користування кредитом - 10 023,49 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 714,59 грн, 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 165,92 грн, втрати від інфляції за неналежне погашення основної суми боргу - 2480,47 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 531,97 грн (а.с.31-36). Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ст. 624 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2021 рік, складала 2270 грн. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved