Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Глушківської сільської ради народних депутатів від 20 квітня 1992 року; 2) скасувати запис про право власності № 19008588, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Білоцерківської міської ради Матушевич О.В.; 3) скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2019 року, видане приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1451; 4) визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу 27.02.2020 стало відомо, що на житловий будинок за [ADDRESS] було видано свідоцтво на право власності на ім`я її брата [PERSON] . В подальшому право власності на вказаний будинок оформила [PERSON] на підставі заповіту [PERSON] . Свідоцтво про право власності на жилий будинок від 20 квітня 1992 року, на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, так як видане у спосіб, не передбачений чинним законодавством на момент його видачі, оскільки будинок за [ADDRESS] знаходився у сільському населеному пункті, яке не приєднано до міста чи селища міського типу, а будинки в сільських населених пунктах не підлягали реєстрації. Право власності на вказаний будинок всупереч вимогам законодавства зареєстровано за [PERSON] , а не за колгоспним двором. Свідоцтво про право власності не містить відповідних реквізитів, підпису та прізвища начальника бюро технічної інвентаризації та його печатки. Оригіналу оспорюваного свідоцтва не існує. Також, на думку позивача, підлягає скасуванню запис про право власності № 19008588 від 09.02.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.09.2019, зареєстроване в реєстрі за № 1451, так як у [PERSON] не було законних підстав для реєстрації за собою права власності на вказаний житловий будинок, тому що він мав належати колгоспному двору, а не його голові [PERSON] . З приводу визнання за позивачем права власності на самочинно збудований житловий будинок, позивачем зазначено, що у 1968 році вона та її матір [PERSON] побудували будинок у селі Глушки Білоцерківського району Київської області. Факт будівництва ними зазначеного будинку підтверджується довідкою Глушківської сільської ради № 109 від 17.07.2019 та свідченнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За таких обставин, позивач просить задоволити її позовну заяву. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 05 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 квітня 2021 року на 11.00 год. 01 квітня 2021 року в підготовче засідання сторони не з`явилися, у зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено на 05 травня 2021 року на 14.30 год. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача 2 виконавчого комітету Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області Білоцерківську територіальну громаду. Крім цього, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору судом залучено державного реєстратора відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Матушевич О.В. та приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В. 05 травня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Коваленко Ю.О. надійшло клопотання про витребування доказів цивільної справи Білоцерківського міськрайонного суду Київської області№ 357/9533/19 за позовом [PERSON] до Глушківської сільської ради, долучення до матеріалів справи копій письмових свідчень свідків та виклику в якості свідка [PERSON] , яке ухвалою суду від 05 травня 2021 року було задоволено. За клопотанням представника позивача в підготовчому засіданні 05 травня 2021 року оголошено перерву до 31 травня 2021 року до 14.30 год. 05 травня 2021 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Глякова О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відзив на позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження права власності чи права в подальшому набути у власність спірний будинок. Свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] видане 20.04.1992 Глушківською сільською радою та зареєстровано в БТІ. Свідоцтво про право власності оформлене на колгоспний двір, головою якого зазначено [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , були [PERSON] - голова двору та його дружина [PERSON] , які ніколи не втрачали зв`язок із колгоспним двором. [PERSON] не проживала і не була зареєстрована у спірному будинку із 17 січня 1974 року, тобто більше 17 років станом на 15 квітня 1991 року, тому втратила право на частку в даному колгоспному дворі. Остання проживала в [ADDRESS] \~ та була власником і членом іншого колгоспного двору.\~ [INFO] померла дружина [PERSON] [PERSON] і [PERSON] став єдиним власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з втратою свідоцтва на право власності від 20.04.1992 на будинок [ADDRESS] [PERSON] 04 квітня 2016 року оформив у Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт. Державним реєстратором відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Матушевич О.В. 14 лютого 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вказаний будинок. [PERSON] , згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є власником житлового будинку за [ADDRESS] . Заповіт на ім`я [PERSON] складено власником даного житлового будинку [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 вересня 2019 року, відповідно до діючого законодавства. Вимоги позивача про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок безпідставні, так як стаття 376 Цивільного кодексу визначає можливість визнання права власності лише на новостворене нерухоме майно, побудоване з порушенням встановленої для цього процедури, яке до такої побудови не існувало, право власності на яке нікому не належить. В даному випадку вбачається, що право власності на спірний будинок було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.1992, виданого виконавчим комітетом Глушківської сільської ради народних депутатів. Станом на дату проведення технічної інвентаризації (04.04.2016) в спірному будинку самочинне будівництво та перепланування відсутнє, що підтверджується довідкою № 823 від 18.04.2016, виданою комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації». 09.02.2017 право власності на вказаний будинок було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Даний будинок був зареєстрований у погосподарських книгах Глушківської сільської ради, на нього було складено заповіт, який в судовому порядку не оскаржувався. За таких обставин, представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 22 квітня 2021 року на адресу суду надійшов лист Білоцерківської міської ради, в якому Білоцерківська міська територіальна громада в особі Білоцерківської міської ради просить слухати дану справу без її представника за наявними матеріалами у справі на розсуд суду. Про дату, час і місце слухання справи офіційно повідомлені. 27 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява від державного реєстратора відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Матушевич О.В., в якій остання просить розглядати справу без її участі. Про час і місце слухання справи повідомлена. 31 травня 2021 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Глякова О.А. надійшло клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи завірених доказів копії адвокатського запиту та відповіді на нього, копії свідоцтва про право спадщини за законом, копії довідок Глушківської сільської ради. 31 травня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Коваленко Ю.О. про відкладення розгляду справи, призначеної на 31 травня 2021 року,\~ у зв`язку з її відрядженням до міста Полтава з 31 травня 2021 року до 02 червня 2021 року. У зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача, підготовче засідання у справі, призначене на 31 травня 2021 року відкладено на 06 липня 2021 року на 09.00 год. 01 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Глякова О.А. про перенесення розгляду справи, призначеної на 06 липня 2021 року на іншу дату у зв`язку з перебуванням на санаторному лікуванні у ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» Закарпатської області у період часу із 05 липня 2021 року по 22 липня 2021 року. У зв`язку з задоволенням вказаного клопотання, підготовче засідання, призначене на 06 липня 2021 року відкладено на 27 серпня 2021 року. 27 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Коваленко Ю.О. про проведення розгляду справи, призначеної на 27 серпня 2021 року, без її участі та про закриття підготовчого засідання у справі. 27 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Глякова О.А. про проведення розгляду справи, призначеної на 27 серпня 2021 року, без його участі та про закриття підготовчого засідання у справі. Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті на 06 жовтня 2021 року. 01 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від державного реєстратора відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Матушевич О.В., в якій остання просить розглядати справу без її участі. Про час і місце слухання справи повідомлена. 05 жовтня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Глякова О.А. про перенесення розгляду справи, призначеної на 06 жовтня 2021 року у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Клопотання представника відповідача задоволено. Розгляд справи відкладено на 06 грудня 2021 року. 20 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява від державного реєстратора відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Матушевич О.В., в якій остання просить розглядати справу без її участі. Про час і місце слухання справи повідомлена. 06 грудня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Коваленко Ю.О. про перенесення розгляду справи, призначеної на 06.12.2021 року у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Клопотання представника відповідача задоволено. Розгляд справи відкладено на 07 лютого 2022 року. 01 лютого 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Глякова О.А. про приєднання до матеріалів справи довідок, виданих 15 грудня 2021 року ТОВ «Агрофірма Левада» про роботу [PERSON] в колгоспі імені Ватутіна та подальшу реорганізацію вказаного колгоспу. Суд не бере до уваги вказані докази так як вони подані після закриття підготовчого засідання у справі. В судовому засіданні 11 лютого 2022 року представник позивача адвокат Коваленко Ю.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Пояснила суду, що [PERSON] в 2019 році звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про узаконення самочинного будівництва будинку в селі Глушки Білоцерківського району. Вказаний позов судом першої інстанції було задоволено, проте Київським апеляційним судом рішення суду першої інстанції було скасовано і в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що на вказаний житловий будинок брату позивачки було видано свідоцтво про право власності. Свідоцтво про право власності, видане на ім`я брата позивачки [PERSON] є незаконним, так як видане\~ не у спосіб, передбачений законодавством; не містить обов`язкових реквізитів; печатки, адреси суб`єкта, на ім`я якого воно видано.\~ Оригінал свідоцтва, виданий виконавчим комітетом Глушківської сільської ради втрачено, а його дублікат видано бюро технічної інвентаризації. Таким чином, державний реєстратор незаконно зареєструвала право власності на житловий будинок. Вказаний житловий будинок будувався позивачкою [PERSON] , тому за нею має бути визнано право власності на самочинно збудований житловий будинок. В судовому засіданні 11 лютого 2022 року представник відповідача адвокат Гляков О.А. заперечив проти задоволенні позову та просив суд в його задоволенні відмовити. Пояснив суду, що свідоцтво про право власності оформлено на колгоспний двір, головою якого був [PERSON] . Вказане свідоцтво видане виконавчим комітетом Глушківської сільської ради на підставі рішення Білоцерківської районної ради. За законодавством, яке діяло раніше, а саме Цивільним кодексом Української РСР, право на частку в колгоспному дворі втрачав член двору, який на протязі трьох років не проживав у даному дворі. Станом на 1991 рік членами колгоспного двору в селі Глушки Білоцерківського району був [PERSON] та його дружина. [PERSON] не проживала та не була зареєстрована в селі Глушки, так як з 1974 року проживала в селі Храпачі Білоцерківського району та була членом іншого колгоспного двору. Після смерті дружини [PERSON] , останній став єдиним власником колгоспного двору та оформив у бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в селі Глушки Білоцерківського району. В подальшому право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано державним реєстратором Матушевич О.В. Відповідач [PERSON] на підставі заповіту, складеного [PERSON] стала новим власником житлового будинку в селі Глушки Білоцерківського району. Даний будинок не є самочинно збудованим, так як на нього видано свідоцтво про право власності. Факт того, що даний будинок не самочинно збудованим підтверджується постановою Київського апеляційного суду у справі за позовом [PERSON] . Допитаний 16 лютого 2022 року в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживав у селі Глушки Білоцерківського району. Через декілька будинків від будинку його баби проживали рідні брат та сестра [PERSON] та [PERSON] , які на місці зруйнованого будинку в 1968 році почали будувати новий будинок. В 1974 році свідок виїхав із даного села, а будинок вже було побудовано. З 2016 року по 2021 рік він перебував на посаді голови села Глушки Білоцерківського району. На його думку, право власності на спірний житловий будинок було оформлено на [PERSON] , а земельна ділянка під будинком на її сина.\~ На запитання представника відповідача, чому в 2016 році Глушківська сільська рада видала довідку про те, що [PERSON] був власником спірного житлового будинку, свідок пояснив, що вказану довідку виписувала секретар сільської ради. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідно до копії інвентаризаційної справи № 123 на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] як голові колгоспного двору належить будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Глушківською сільською радою 20.04.1992. Вказаний будинок зареєстровано інвентарним бюро в реєстровій книзі домоволодінь під реєстровим номером 139. Копією свідоцтва від 20 квітня 1992 року, виданого виконавчим комітетом Глушківської сільської ради народних депутатів зазначено, що житловий будинок за [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Білоцерківської районної ради народних депутатів № 172 від 22.12.1987 року. Житловий будинок зареєстровано в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації на праві\~ особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] . Довідкою комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 823 від 18.04.2016 зазначено, що станом до 01.01.2013 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.1992, виданого виконкомом Глушківської сільської ради народних депутатів (реєстрова книга № 1, реєстровий № 139). Станом на останню дату проведення технічної інвентаризації 04.04.2016, загальна площа житлового будинку становить 58,20 кв. м., житлова площа 36,60 кв. м. Самочинне будівництво та перепланування відсутнє. Аналогічні дані містяться в довідці № 203, виданої 27.01.2020 комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації». Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2020 року у справі № 357/9533/19 задоволено позов [PERSON] до Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області та визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року за апеляційною скаргою [PERSON] , рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до Глушківської сільської ради відмовлено. Підставою для відмови в задоволенні позову стало те, що за [PERSON] вже було зареєстровано право власності на спірний будинок, який вона набула в порядку спадкування після попереднього власника будинку [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської районної ради народних депутатів № 172 від 22.12.1987 надано дозвіл на будівництво колгоспу, радгоспу, організаціям, індивідуальним забудовникам району; надання дозволу на оформлення прав особистої власності на житлові будинки, належні жителям сіл Піщана, Острійки, Блощинці, Фесюри, Щербаки, Пилипча, Городище, Глибічка, Глушки, Храпачі, Скребищі, Яблунівка, М.Сквирка, Сухоліси, Чепеліївка та реєстраційних посвідчень на житлові будинки, належні колгоспам, радгоспам, сільським виконкомам. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого на 14.02.2017, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] .\~ Відомості про державну реєстрацію вказаного будинку внесено до реєстру державним реєстратором Білоцерківської міської ради Київської області Матушевич Оленою Василівною на підставі довідки та завіреної ксерокопії втраченого свідоцтва про право власності, серія та номер 180, виданого 06.02.2017 комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації». Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Римаренко Ю.В. 17 вересня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого племінниця померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] , отримала в спадщину житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Довідкою № 139 від 27 серпня 2019 року, виданою Глушківською сільською радою Білоцерківського району Київської області [PERSON] зазначено, що житловий будинок в [ADDRESS] побудований в 1968 році на місці старого житлового будинку і вона до 17.01.1974 року проживала за даною адресою разом із своєю матір`ю [PERSON] . Довідкою № 109 від 17 липня 2019 року, виданою Глушківською сільською радою Білоцерківського району Київської області [PERSON] зазначено, що житловий будинок в [ADDRESS] будувався в 1968 році (прийнятий в експлуатацію в 1972 році). В цей час [PERSON] була зареєстрована і проживала за даною адресою і приймала участь в будівництві будинку, про що свідчать і жителі села: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії виписки з погосподарських книг по [ADDRESS] зазначено, що в даному домогосподарстві зареєстровані: -за 1967-1969 роки - [PERSON] , 1904 р.н. (мати) голова сім`ї , [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка); -за 1971-1973 роки - [PERSON] , 1904 р.н. (мати) - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (зять), [PERSON] , [INFO] (онук); -за 1974-1976 роки - [PERSON] , 1904 р.н. (мати) - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка, вибула 17.01.1974 в с. Храпачі), [PERSON] , [INFO] (зять, вибув 17.01.1974 в с. Храпачі), [PERSON] , [INFO] (онук, вибув 17.01.1974); -за 1977-1979 роки [PERSON] , 1904 р.н. голова сім`ї, померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; -за 1980-1982 роки - [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] ; -за 1983-1985 роки - [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] ; -за 1986-1990 роки - [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] ; -за 1991-1995 роки - [PERSON] , [INFO] голова двору, [PERSON] , [INFO] ; -за 1996-2000 роки - [PERSON] , [INFO] голова двору, [PERSON] , [INFO] ; -за 2001-2005 роки - [PERSON] , [INFO] голова двору, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] ; -за 2006-2010 роки - [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] , прибув 20.09.2008 з с. Храпачі); -за 2011-2015 роки - [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] ); -за 2016-2020 роки - [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства, помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії виписки з погосподарських книг по [ADDRESS] зазначено, що в даному домогосподарстві зареєстровані: -за 1974-1976 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1977-1979 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1980-1982 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1983-1985 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1986-1990 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1991-1995 роки [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); -за 1996-2000 роки [PERSON] , [INFO] голова двору, помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (внучка); -за 2001-2005 роки [PERSON] , [INFO] голова двору; [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (внук); -за 2006-2010 роки [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син), вибув в с. Глушки 12.08.2008 р., [PERSON] , [INFO] (внук), вибув в с. Глушки 12.08.2008 р.; -за 2011-2015 роки [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] (син); -за 2016-2020 роки [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] (син). Державним нотаріусом Білоцерківського районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П. 10 квітня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого чоловік померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] , отримав в спадщину право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, розміром 2,38 га в умовних кадастрових гектарах. Довідкою, виданою сільським головою Глушківської сільської ради № 122 від 29 липня 2016 року вказано, що [PERSON] мешкає в с. Глушки та зареєстрований по [ADDRESS] , займає житлову площу 37,0 кв. м. і є власником особового рахунку і житлової площі. Довідкою виданою Глушківською сільською ради Білоцерківського району Київської області № 278 від 26 грудня 2018 року [PERSON] зазначено, що вона дійсно поховала свого дядька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Глушки Білоцерківського району Київської області. Оглядом матеріалів цивільної справи Білоцерківського районного суду Київської області № 357/9533/19 за позовом [PERSON] до Глушківської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво встановлено, що в матеріалах вказаної справи є наступні докази: -посвідчені секретарем Глушківської сільської ради 15.08.2019 рукописні тексти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що в 1968 році [PERSON] дійсно спільно з братом [PERSON] будувала хату за адресою: [ADDRESS] ; -довідка Глушківської сільської ради № 109 від 17.07.2019 про те, що житловий будинок в [ADDRESS] будувався в 1968 році (прийнятий в експлуатацію в 1972 році). В цей час [PERSON] була зареєстрована і проживала за даною адресою і приймала участь в будівництві будинку, про що і свідчать жителі села: [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] -довідка Глушківської сільської ради № 139 від 17.08.2019 про те, що житловий будинок в [ADDRESS] побудований в 1968 році на місці старого житлового будинку і [PERSON] до 17.01.1974 року проживала за даною адресою разом із своєю матір`ю [PERSON] . -копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», відповідно до якого [PERSON] , є власником даного житлового будинку; -копія свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Статтею 100 Цивільного кодексу Української РСР, яка діяла на день видачі свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок (20 квітня 1992 року) передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Відповідно до частин першої-другої статті 101 Цивільного кодексу Української РСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Право власності одного або кількох громадян з числа зазначених в частині другій цієї статті на частину будинку Статтею 109 Цивільного кодексу Української РСР, зазначено, що особисті трудові доходи і заощадження члена колгоспного двору,\~ а також майно придбане ним на особисті кошти або одержане в порядку спадкоємства чи дарування, є особистою власністю окремих членів колгоспного двору, якщо ці доходи, заощадження і майно не передані ними у власність колгоспного двору. Майно, відповідно до статті 112 Цивільного кодексу Української РСР, може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно з вимогами частин першої-другої статті 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповдіно до статуту колгоспу. Частиною першою статті 121 Цивільного кодексу Української РСР зазначено, що володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів колгоспного двору. Відповідно до статті 126 Цивільного кодексу Української РСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства у зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчання в учбовому закладі або хворобою. Згідно з вимогами підпункту а пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній військовій строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що діяла на момент видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок, зазначено, що у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві про право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Приймаючи до уваги те, що станом на 20 квітня 1992 року, тобто на день отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на спірний\~ житловий будинок, останній був головою колгоспного двору, до якого крім нього, входила лише його дружина [PERSON] , а [PERSON] в цей час була членом колгоспного двору по [ADDRESS] , суд\~ вважає правомірною видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] саме колгоспному двору, головою якого на той час був [PERSON] . Посилання позивача на безпідставність та незаконність видачі свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок через те, що він не був розташований у смузі міста або селища міського типу, спростовується як пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР так і вимогами статей 112, 120,121, 126 Цивільного кодексу Української РСР. Твердження позивача на невідповідність свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок реквізитам, передбачених додатком 2 до форми через відсутність у ньому підписів відповідних органів та їхніх печаток не може свідчити про недійсність свідоцтва, так як відповідно до його копії, що міститься в матеріалах справи, воно виготовлене на бланку виконавчого комітету Глушківської сільської ради та зареєстроване в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації і містить дані про прізвище та ініціали його начальника. Крім того, в матеріалах справи міститься лише копія вказаного свідоцтва, саме ж свідоцтво на даний час є втраченим, тому перевірити відповідність його оригіналу змісту Інструкції, є неможливим. Посилання позивача на вчинення [PERSON] шахрайських дій під час здійснення державної реєстрації не береться судом до уваги, так як відомостей щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 Кримінального кодексу України, зокрема вироку суду, що набрав законної сили, матеріали даної\~ цивільної справи не містять. Право власності на будинок по [ADDRESS] було зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] . На момент державної реєстрації права власності у 2017 році, єдиним членом сім`ї був [PERSON] , його дружина [PERSON] померла, тому [PERSON] був єдиним власником спірного будинку і вказаний будинок не належав на праві спільної сумісної власності іншим членам колгоспного двору. Позовні вимоги в частині скасування запису про право власності № 19008588, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Білоцерківської міської ради Матушевич О.В. та про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В,, зареєстрованого в реєстрі за № 1451, задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог про визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Глушківської сільської ради народних депутатів від 20 квітня 1992 року. Що стосується визнання за позивачем права власності на самочинно збудований житловий будинок, то дана позовна вимога не може бути задоволена так як відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 823 від 12.04.2016, право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] , а самочинне будівництво та перепланування в даному будинку відсутнє. Крім цього, Київським апеляційним судом 27 лютого 2020 року ухвалено постанову про відмову в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво\~ спірного житлового будинку. Постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалася\~ та набрала чинності. Згідно з вимогами частини першої статті 376 Цивільного кодексу України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною другою вказаної статті передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи копії письмових записів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо будівництва [PERSON] житлового будинку в 1992 році, так як вказані особи судом безпосередньо в судовому засіданні не допитувалися, клопотання про їх допит в судовому засіданні сторона позивача не заявляла. Крім цього, вказаними особами зазначено, що спірний будинок будувався не лише [PERSON] , а і його власником [PERSON] . Суд також не приймає в якості доказів довідки, видані Глушківською сільською радою Київської області № 109 від 17.07.2019 та № 139 від 27.08.2019 так як вони базуються на свідченнях осіб, що не допитувалися безпосередньо в судовому засіданні. Суд не бере до уваги покази свідка [PERSON] , надані останнім в судовому засіданні, з приводу того, що право власності на спірний житловий будинок належить [PERSON] , а земельна ділянка під даним будинком її сину, так як наявні в матеріалах справи документальні докази спростовують покази свідка щодо належності житлового будинку [PERSON] , а доказів належності земельної ділянки сину позивачки матеріали справи не містять. Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою-третьою статті 89 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, так як позивачем не доведено свої позовні вимоги, у той час, як останні спростовано відповадачем. Частинами першою-другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову, суд покладає судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed