Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

в позові вказано, що позивач створений у квітні місяці 2012 року з метою експлуатації котельні, що знаходиться на [ADDRESS] , та прилеглих до неї теплових мереж. Із отриманням від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ліцензій з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Позивач має право провадити господарську діяльність у сфері теплопостачання, зокрема, виробляти теплову енергію, транспортувати вироблену теплову енергію магістральними тепловими мережами та постачати її різним категоріям споживачів. В силу ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) позивач до жовтня 2020 року був виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, яке обслуговується від котельні на вул. Індустріальна, 34. Однак, у зв`язку із тим, що позивач перебуває у процедурі банкрутства, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення від 10.09.2020 року №943 про забезпечення ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» теплом споживачів, підключених до мереж котельні на [ADDRESS] . Таким чином, до жовтня 2020 року позивач надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Позивачем в червні 2012 було розпочато договірну компанію в частині впорядкування\~ взаємовідносин із споживачами, обслуговування яких здійснюється від котельні на [ADDRESS] , щодо забезпечення тепловою енергією, яку споживачі отримують для потреб на опалення та підігрів води. Інформація про необхідність впорядкування договірних відносин щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігріву води) була розміщена позивачем у ЗМІ. Відповідного реагування зі сторони відповідача щодо наміру позивача на укладення договору так і не було.\~ Нарахування за послуги здійснювалось згідно тарифів, встановлених уповноваженими органами. Відповідно до п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У будинку [ADDRESS] , 04.12.2015 року встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії і, відповідно, нарахування за послугу з централізованого опалення здійснювався у відповідності до його показань. На підставі чого, протягом листопада 2015 року - вересня 2020 року, відповідачем спожито послуг з централізованого опалення у розмірі 2576,85 грн. та послуг постачання гарячої води в сумі 4775,60 грн. Тому позивач просив суд\~ стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 7352,45 грн. та судові витрати на наступний поточний рахунок: № [NUMBER] у Філії - Івано-Франківське ОУ АТ «Ощадбанк». Представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримуючи вимоги позову, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач належним чином повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, відзиву на позов не подано, клопотань щодо реалізації прав не подано. Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача становить 7352,45 грн.\~ Відповідач не подав суду доказів та розрахунків на спростування доказів та розрахунків позивача. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.3 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до правової позиції викладеної в\~ Постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року в справі №6-59цс13: «…споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Згідно пункту 10 "Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 1997 року за № 1497 та пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" надавала послуги централізованого опалення відповідачу, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню\~ заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 05.01.2021 укладено договір про надання професійної правничої допомоги №ДГ-0000004. 19.03.2021 складено акт приймання-передачі послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №ДГ-0000004. Загальна вартість наданих послуг складає 1000 грн. (написання позовної заяви, підготовка документів та подання позову до суду). Згідно платіжного доручення №12872 від 19.03.2021 оплачено послугу надання професійної правничої допомоги в сумі 1000 грн. Згідно платіжного доручення №12846 від 19.03.2021 оплачено судовий збір в сумі 2270 грн. за подання позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved