Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 15.05.2009 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2017 року шлюб, укладений між ними, розірвано. Дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо, утриманням та розвитком дитини не займається., жодної участі у вихованні сина не приймає. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 липня 2017 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2020 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України. Син, [PERSON] знаходиться на утриманні позивача, його батько життям сина не цікавиться, ніякої участі у вихованні, утриманні, забезпеченні необхідними речами, продуктами харчування сина не приймає, не цікавиться його здоров`ям та успіхами у навчанні. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій на заявлених вимог наполягали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів Представник третьої особи - Органу опіки й піклування Слов`янської міської ВЦА, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення з урахуванням висновку про позбавлення батьківських прав. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Степанченко А.С. до [PERSON] , третя особа: Органу опіки й піклування Слов`янської міської ВЦА, про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського МРУЮ Донецької області. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2017 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно з довідкою - розрахунком Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду станом на 31.10.2021 року у розмірі 1254524,00 грн. Відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2020 року [PERSON] засуджено за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за ч. 1 ст. 164 КК країни до покарання у вигляді громадських робіт на строк сто годин Відповідно до довідки Слов`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 10.11.2021 року, [PERSON] навчається в даному закладі освіти у 6-А класі. За період з 01 вересня 2016 року по листопад 2021 року батько дитини [PERSON] не брав участі у вихованні сина, зокрема, не відвідував батьківські збори, шкільні свята, не цікавився навчанням, його досягненнями, оцінками та поведінкою, жодних контактів з класним керівником та іншими педагогами не підтримував. Згідно з актом ЖБК «Весна» за адресою: [ADDRESS] проживають з 13.12.2006 року [PERSON] та дитина [PERSON] . Батько [PERSON] за даною адресою не проживає, участі у вихованні сина не приймає. Згідно з висновком практичного психолога ставлення дитини до батька нейтральне, самостійно він його не згадує, теплих почуттів до нього не проявляв. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви відповідач [PERSON] відмовився від утримання та виховання свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської ВЦА встановлено, що батько дитини - [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання обов`язків щодо виховання, утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Слов`янської міської ВЦА вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що відповідач [PERSON] участі у вихованні, утриманні та догляді неповнолітньої [PERSON] не бере, не сприяє її навчанню, не спілкується з ним, не сплачує аліменти та не надає матеріальної допомоги. Виходячи з обставин справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] . При цьому суд виходить з наступного. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбав належним чином про дитину, про її фізичний та розумовий розвиток, не цікавився матеріальними та духовними потребами власної дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved