Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню їх сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Добровільної згоди щодо сплати аліментів на утримання синів між ними не досягнуто. Кошти, які відповідачем періодично добровільно надаються (переказ на банківську картку) є недостатніми для забезпечення та утримання дітей, які потребують фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та матеріального утримання. Відповідач сплачує кошти в довільному порядку на власний розсуд, або на початку місяця, або в кінці місяця. В перший період після того, як сторони почали проживати окремо, позивачу постійно доводилося звертатися із проханням до [PERSON] надати кошти, які необхідні для придбання продуктів харчування, речей першої необхідності. Телефонні дзвінки закінчувалися сварками, приниженням, проте лише за таких обставин відповідач періодично надавав кошти. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, він має регулярний дохід, є фізичною особою-підприємцем, здійснює господарську діяльність. Крім цього, зазначила, що відповідач також має інші доходи.[PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за диною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та забезпечити належне матеріальне утримання своїм дітям. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Петрінець Б.Р. надав суду відзив на позовну заяву згідно якого вказує на те, що доводи позивачки, викладені в позовній заяві, є безпідставними, не відповідають дійсності, є частково необґрунтованими. Позивачкою не наведено достатніх доказів, які б вказували на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, покладених на нього законодавством щодо матеріального утримання своїх дітей. Після розірвання шлюбу, 01 липня 2021 року відповідач забезпечив позивачку з дітьми окремим житлом. Зокрема, [PERSON] подарував своєму синові - [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,4 кв.м., що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В. Крім того, відповідач, після розірвання шлюбу, систематично сплачує позивачці кошти на утримання дітей в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, що підтверджується платіжними дорученнями. Таким чином, обставини, які б вказували на ухилення відповідача від участі в утриманні дітей відсутні, а тому підстав вважати, що відповідачем порушені законні права та інтереси позивачки, що спонукало її до звернення до суду, також не має. Позивачкою не надано суду доводів, підтверджених належними доказами, які б вказували, що коштів, які відповідач систематично сплачує, не вистачає на утримання дітей, або діти потребують додаткових витрат, що викликані особливими обставинами. Попри це, відповідач в подальшому має намір брати участь в належному матеріальному утриманню своїх дітей, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього аліментів в розмірі не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заперечує. Щодо вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі до 10 000 грн. та витрат, пов`язаних із переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, вважають їх необґрунтованими. Зазначають, що згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України, місцем провадження діяльності адвоката Тиховського Т.О. є [ADDRESS] . Таким чином, залучення позивачкою адвоката з іншої області та заявлення вимог про відшкодування витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників є способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються та становить по суті для неї додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи вищенаведене, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значенням справи для сторони, те що справи про стягнення аліментів відносяться до категорії малозначних справ, а відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів, можна дійти до переконання, що позивачкою завищено розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважають співмірною суму в розмірі не більше 1 000 грн. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Тиховський Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачем на утримання своїх неповнолітніх дітей. Щодо витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2020 року). У даному шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 травня 2016 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області) та син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 червня 2019 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). [PERSON] разом із неповнолітніми синами - [PERSON] та [PERSON] , проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] (Довідка №282, видана 08.10.2021 р. ДП «Дружба сервіс-житло 2»). Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860 грн. щомісяця. Згідно договору дарування від 01.07.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] , та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В., [PERSON] безоплатно передає у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності двохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею - 28,5 кв.м. Як вбачається із інформації, викладеній у листі приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В. №839/01-16 від 23.11.2021 р., адресованого [PERSON] , 01 липня 2021 року за реєстровим №851 засвідчено спражність її підпису на заяві про згоду на дарування [PERSON] набутого ними за час зареєстрованого шлюбу нежитлового приміщення [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, здійснює господарську діяльність. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), батьками [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції 25.09.2008 року, батьками [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , [PERSON] . Відповідач після розірвання шлюбу сплачував позивачу кошти на утримання дітей в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується, наявними при матеріалах справи, банківськими квитанціями. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який із 01.01.2022 р. становить 2 100 грн. на дитину до 6 років, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, суд вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідач спроможний сплачувати, оскільки є особою працездатного віку, здійснює підприємницьку діяльність пов`язану із торгівлею товарами від якої отримує дохід. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 992,40 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved