Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

31 грудня 2021 року керівник Козелецької окружної прокуратури Перерва Р.В. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] витрати, які понесло КНП «Чернігівська обласна лікарня» в сумі 13119,51 гривень на лікування потерпілого від злочину [PERSON] .. В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.06.2020 року у справі №737/1262/19, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 жовтня 2019 року, близько 18 год 00 хв, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні веранди будинку [ADDRESS] , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] удари руками та ногами в область голови і тулубу, чим спричинив останньому, згідно з висновком експерта № 525 від 27.11.2019, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, перемолами 5, 7 ребер справа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу, та закритої черепно мозкової травми з забоєм головного мозку, внутрішньочерепною гематомою правої тім`яної ділянки, травматичним субарахноідальним крововиливом, яке як єдине ціле багатокомпонентне ушкодження, в комплексі, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Як наслідок у причинно-наслідковому зв`язку із вказаними кримінально-караними діями [PERSON] перебуває факт отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, які потребували стаціонарного лікування у КНП «Чернігівська обласна лікарня». Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в вищевказаному закладі 15 ліжко-днів з 22.10.2019 по 06.11.2019, на його лікування витрачено 13199,51 грн. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Прокурор та третя особа надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вказує про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за до помогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Позов потерпілого [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 7200 гривень, на відшкодування моральної шкоди - 100000 гривень. Вироком суду встановлено, що 20 жовтня 2019 року, близько 18 год 00 хв, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні веранди будинку [ADDRESS] , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] удари руками та ногами в область голови і тулубу, чим спричинив останньому, згідно з висновком експерта №525 від 27.11.2019, тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, перемолами 5,7 ребер справа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу, та закритої черепно мозкової травми з забоєм головного мозку, внутрішньочерепною гематомою правої тім`яної ділянки, травматичним субарахноідальним крововиливом, яке як єдине ціле багатокомпонентне ушкодження, в комплексі, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с.10-12). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року вирок Куликівського районного суду Чернігівської області залишено без змін (а.с.13-14). [PERSON] , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна лікарня » Чернігівської міської ради в період з 22 жовтня 2019 року по 06 листопада 2019 року. З довідки вартості одного ліжко-дня №3-05/178 від 20 березня 2020 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, вбачається, що вартість лікування [PERSON] в анестезіологічному відділенні з 22.10.2019 по 24.10.2019 за два ліжко-дні становить 5892,12 грн.; в нейрохірургічному відділені з 24.10.2019 по 01.11.2019 за сім ліжко-днів становить 3472,77 грн.; в нейрохірургічному відділені з 01.11.2019 по 06.11.2019 за шість ліжко-днів становить 3754,62 грн.. Вартість лікування за ввесь період лікування становить 13119,51 грн. (а.с. 50). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зокрема, пунктом 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з пунктом 3, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. За таких обставин, враховуючи, що при ухваленні судом вироку рішення про відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування не було прийнято, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved