Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 27 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір у формі Заяви про приєднання №4602223/270120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов договору (п.п.3.4.1, 3.4.2) банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». , тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті та Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, надано Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка», Visa Rewordsта ПІН- конверт до неї. Відповідачу було відкрито платіжну картку та встановлено кредитний ліміт в сумі 26200 грн. на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 38.00 % процентів річних, за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку 60 % річних. При цьому, [PERSON] взяв на себе зобов`язання вчасно виконувати обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та у встановлений строк. Позивач вказує, що свої зобов`язання по видачі кредиту виконав, тоді як відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим за ним станом на 29 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 29487 гривні 28 копійок, з яких: 25594 гривень 40 копійок - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3817 гривень 31 копійок - проценти за користування кредитом; 0,00 гривень - комісія; 0,00 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 16 гривень 83 копійок - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 26 гривень 53 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,00 гривень- витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;32 гривень 21 копійка - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Зважаючи на викладене та посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 509, 526, 536, 625, 629, 1049 Цивільного кодексу України, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі за кредитним договором та судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзив, а тому суд, враховуючи письмову думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом установлено, що між позивачем та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання №4602223/270120 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (арк. спр. 5,6). На виконання умов договору, укладеного між сторонами, банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті та Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, надано Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка», Visa Rewordsта ПІН- конверт до неї. Відповідачу було відкрито платіжну картку та встановлено кредитний ліміт в сумі 26200 грн. на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 38.00 % процентів річних, за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку 60 % річних. При цьому, [PERSON] взяв на себе зобов`язання вчасно виконувати обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та у встановлений строк. При цьому, [PERSON] взяв на себе зобов`язання вчасно виконувати обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та у встановлений строк. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується даними довідки від 01 листопада 2021 року про відкриття платіжної картки за картковим рахунком № [NUMBER] та випискою по картковому рахунку відповідача № № [NUMBER] . У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за договором, останній згідно розрахунку заборгованості позивача (арк. спр. 28-29) станом на 29 жовтня 2021 року має заборгованість у розмірі 29487 гривні 28 копійок, з яких: 25594 гривень 40 копійок - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3817 гривень 31 копійок - проценти за користування кредитом; 0,00 гривень - комісія; 0,00 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 16 гривень 83 копійок - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 26 гривень 53 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,00 гривень- витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;32 гривень 21 копійка - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України. Згідно положень ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач в силу ст. 1050 ЦК України має право вимагати повернення позики та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договору, згідно яких банк має право стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції, суд знаходить необхідним провести таке стягнення з [PERSON] , захистивши в такий спосіб порушене право позивача. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, та не оспорюються відповідачем. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 526-530, 546, 549, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 гривні судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved