Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 4174,86 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відповідачам, які є споживачами послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , з розрахунку на 3 особи на підставі договору про надання відповідних послуг № 5127247 від 21.11.2016 року. Зокрема, за період з лютого 2016 року по квітень 2021 року було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за яку відповідачами сплачено не було, у зв`язку з чим у відповідачів виникла заборгованість з оплати за надані вище послуги у розмірі 3457,94 грн.. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2016 року по 30.04.2021 року в розмірі 3457,94 грн., а також 3% річних, що становить 202,10 грн., індекс інфляції, що становить 514,82 грн., а всього 4174,86 грн., а також сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.08.2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача 18.02.2022 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзивів на позовну заяву не подали. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград», яке з 01.04.2012 року є правонаступником прав і обов`язків КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. 13.01.2016 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 1330000106/11, за умовами якого ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зобов`язалось надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 6). Так, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 01.09.2021 року та довідками відділу реєстрації місця проживання особи Управління у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради№ 017454/1, 017454/1 від 02.09.2021 року (а.с. 13-16). Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі своєчасно їх оплачувати. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів (водопостачання, опалення та ін.), а відповідачі отримують та користуються даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідачі в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання щодо своєчасної оплати належним чином не виконують, що підтверджено довідкою про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.02.2016 року по 30.04.2021 року за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Згідно довідки наданої позивачем борг відповідачів перед позивачем за період з 01.02.2016 року по 30.04.2021 року становить - 3457,94 грн. (а.с. 4, 5) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів індекс інфляції в розмірі 514,82 грн. та суму 3 % річних в розмірі 202,10 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком (а.с. 3). Беручи до уваги, що позивач просить стягнути заборгованість починаючи з 01.02.2016 року, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, тому за відсутності такої заяви у матеріалах даної цивільної справи позовна давність не застосовується. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved