Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 квітня 2020 року по 10 серпня 2021 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Станом на теперішній час відповідачем не виплачена заробітна палата у повному обсязі, та сума боргу складає у розмірі 31 720 грн. 21 коп. Крім того, період за який відповідач прострочив виплату заробітної плати з 11.08.2021 року по 13.10.2021 року становить 45 днів, а тому середня заробітна плата за весь час затримки її виплати становить 14\~894,57 грн. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 31\~720,21 грн. та компенсацію середньої заробітної плати за весь час прострочення виплат у розмірі 14\~894,57 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 41, 45), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 15 лютого 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що 09\~квітня 2020\~року [PERSON] \~згідно наказу\~№ 43\~від 08\~квітня 2020\~року був\~прийняти на\~роботу до\~ТОВ «Дніпропетровський\~трубопрокатний завод»\~на посаду\~провідного інженера\~у цех\~матеріально-технічного\~постачання,\~та відповідно\~до наказу\~№ 73ок\~від 10\~серпня 2021\~року був\~звільнений,\~що підтверджується\~довідкою відділу\~кадрів №\~32\~від 06\~жовтня 2021\~року ТОВ «Дніпропетровський трубопрокатний завод» (а. с. 8). Матеріалами справи піддержується, що відповідно до повідомлення бухгалтера ТОВ «Дніпропетровський трубопрокатний завод» від 10 серпня 2021 року [PERSON] належить остаточний розрахунок у розмірі 35\~220,21 грн. (а. с. 9). Позивач зазначив, що відповідач виплатив частину коштів у розмірі 3500,00 грн., таким чином, сума боргу по заробітній платті складає 31\~720,21 грн. Разом з тим, станом на день звернення до суду, відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість по заробітній платі не погасив, між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Положеннями ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Частиною 1 статті 94\~КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із ст.\~115\~КЗпП України та ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч. 1 ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116\~КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Так як підприємством у день звільнення 10 серпня 2021 року розрахунок з позивачем не проведено, воно має відповідати перед позивачем згідно зі\~ст.117 КЗпП України. Судом встановлено, що кількість робочих днів за період з 11.08.2021 року по 13.10.2021 року становить: за серпень 2021 року\~- 14 днів, за вересень 2021 року\~- 22 день, за жовтень 2021 року\~- 9 дні, а всього - 45 днів. Також матеріалами справи підтверджено, що розмір середньоденної заробітної плати становить 330,99 грн. (червень 2021 року: 7\~011,87 грн. 20 робочих днів; липень 2021 року: 6\~889,73 грн. 22 робочих днів; 7 011,87 грн. + 6 889,73 / 42 дні) (а. с. 26). Отже,\~судом розрахована\~середня заробітна\~плата за\~весь час\~затримки її\~виплати у\~розмірі 14\~894,55\~грн.\~(45\~робочих днів\~х 330,99\~грн.),\~яка підлягає стягненню з відповідача, а не у розмірі 14\~894,57 грн. як зазначив та нарахував позивач. Суд вважає визначений розмір середнього заробітку в сумі 14\~894,55 грн., є співрозмірним та пропорційним розміром компенсаційних витрат позивача, яких він зазнав, внаслідок нездійснення з ним розрахунку з боку відповідача, враховуючі розмір простроченої заборгованості відповідача позивачу при звільненні - 31 720,21 грн., період затримки з розрахунку 45 днів, відсутність підтвердження відповідачем поважних та обґрунтованих підстав для вказаної затримки розрахунку. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 908,00 грн. судового збору.

Outcome: partial