Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та уточненнями до позовної заяви, в яких просила визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на об`єкт нерухомого майна в цілому - житловий будинок загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., який складається з житлового будинку (А-1), який складається з: І поверх: 1-1 - коридору площею 10,6 кв.м., 1 -2 - кімнати площею 8,6 кв.м., 1-3 - кімнати площею 10,2 кв.м., 1-4 - кімнати площею 18,5 кв.м., 1-5 - кімнати площею 11,2 кв.м., 1-6 - ванної площею 3,4 кв.м., 1-7 - вбиральні площею 2,3 кв.м., 1-8 - санвузлу площею 4,7 кв.м., І - коридору площею 5,4 кв.м. Всього по житловому будинку А-1 загальна площа 74,9 кв.м., житлова площа 48,5 кв.м. А також: а-1 прибудови ганку; Б-1 гаражу; В-1 літньої кухні; в-1 прибудови; Г-1 сараю; г-1 прибудови; Д-1 сараю; Е-1 вхід у підвал; п/д підвалу; №1 водопроводу; №2 зливної ями; №3 воріт з хвірткою; №4 огорожі; №5 огорожі; І тротуару, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської районної Ради депутатів трудящих від 27.05.1977 року №219 їй, [PERSON] , видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP. У відповідності до цього Свідоцтва, їй надано право на забудову земельної ділянки площею 700 кв.м. за адресою: [ADDRESS] з земель радгоспу «Дзержинець». На відведеній земельній ділянці належало побудувати житловий будинок на 3 кімнати з житловою площею 44, 2 кв.м. з надвірними будівлями - сараєм, вбиральнею та зобов`язано в благоустрій ділянки та озеленення огородити садибу з боку вулиці живою огорожею, призвести посадку дерев до вересня 1978 р., влаштувати тротуар в межах своєї земельної ділянки шириною 1,25 м. з щебня. Будівництво житлового будинку розпочато у 1977 році і закінчено в 1981 році, про що свідчить Акт державної комісії з приймання в експлуатацію індивідуального домобудівництва, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Робоча комісія у складі: голови сільської Ради народних депутатів Клімович Ф.М., директора радгоспу «Дзержинець» Крамаренко В.А., голови місцевого держпожнагляд МВС УРСР Тарасова В.В., представника будівельної організації - прораба радгоспу «Дзержинець» Соколянського І.Д. постановила пред`явлене [PERSON] домоволодіння вважати прийнятим до експлуатації. Під час приймання домоволодіння до експлуатації, комісією у складі, зазначеному вище, встановлено, що будівництво розпочато в 1977 році і закінчено в 1981 році. Житловий будинок має 1 поверх і складається з 3-х жилих кімнат, кухні, передньої, комори і вбиральні. Житлова площа 48,2 кв.м., корисна площа 75,4 кв.м., площа забудови 700 кв.м. Комісією встановлено відсутність відступлення від проекту, відсутність недоліків і відсутність дефектів виконаних робіт. Комісія визнала, що в якісному відношенні роботи виконані добре. Відповідно до інформації з Домової книги (копія додається) та штампу в паспорті (копія додається), довідки про склад сім`ї позивач зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] починаючи з 07.06.1983 року і продовжує проживати на день подачі цього позову до суду. В лютому 2021 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. В реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] було відмовлено, про що свідчить рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.03.2021 року №56885194 (копія додається). У реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] було відмовлено з посиланням на те, що в поданих документах для проведення державної реєстрації права власності: 1) містяться необумовлені виправлення (в Свідоцтві на забудову садиби виправлення в нумерації будинку, в акті прийому в експлуатацію виправлення в площах житлового будинку; 2) в Акті прийому в експлуатацію 1983 рік та в довідці БТІ від 05.02.2021 №89 міститься суперечлива інформація стосовно року побудови будівель; 3) довідка БТІ від 05.02.2021 р. №89 не містить посади і прізвища особи, яка підписала документ; 4) в технічному паспорті відсутні показники загальної та житлової площі по житловому будинку А-1. Відповідно до довідки Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2021 р. №89 за підписом заступника директора [PERSON] (копія додається) зазначено, що згідно з матеріалами інвентаризації ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , до 05.08.1992 року збудовані (переплановані, переобладнані) житловий будинок А-1, гараж Б-1, літня кухня В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, підвал зі входом Е-1. Абзацом 2 пункту 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05.08.1992 р. по 09.04.2015. Таким чином, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації. Аналогічні норми містяться у Законі Україні «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 р. та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 р. За таких обставин, житловий будинок А-1, гараж Б-1, літня кухня В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, підвал зі входом Е-1 не підлягають прийняттю в експлуатацію, так як збудований до 05.08.1992 року. У відповідності до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №292 від 19.02.2021 р. (копія додається), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №258185215 від 25.05.2021 р. (копія додається) право власності на зазначений будинок не зареєстровано. Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Облік об`єктів нерухомого майна, зокрема, на території сіл та селищ, у період до прийняття порядку державної реєстрації нерухомого майна, тобто до 05.08.1992р. здійснювався відповідними органами місцевого самоврядування шляхом ведення погосподарських книг, а отже належним підтвердженням закінчення будівництва об`єкту нерухомого майна у вказаний період та технічних характеристик такого об`єкту, а також підставою для подальшої державної реєстрації об`єкту нерухомого майна - є відомості, що містяться у відповідній по господарській книзі. Надати суду відомості з погосподарської книги не передбачається можливим, оскільки на час будівництва житлового будинку, земельна ділянка знаходилася на території земель радгоспу «Дзержинець», які відносилися до сільської місцевості. Коли вулиця Лугова була приєднана до території м.Кам`янське не відомо, оскільки на адвокатські запити до архівних закладів будь-якої інформації не надано, крім копії рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області №359 від 12.08.1981 року «Про присвоєння найменування вулиць села Дзержинець радгоспа «Дзержинець» Дніпропетровського району» (копія додається). Лише тільки в цьому документі згадується вулиця Лугова. На підставі документів, передбачених чинним законодавством, позивачем був побудований житловий будинок, який використовується за цільовим його призначенням. Здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок не передбачається можливим, оскільки надати документи, що свідчать про виправлення в Акті приймання до експлуатації та Свідоцтві на забудову є можливим, оскільки звернення до архівних установ: архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради, Державного архіву Дніпропетровської області, Архівного управління Кам`янської міської ради, окрім як рішення №359 від 12.08.1981 року, надати не можуть. Враховуючи, що до реєстраційної служби не можливо надати всі документи, які повинні надаватися для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, а без реєстрації права власності не можливо реалізувати своє право власності: укласти договір оренди, відчуження у разі виникнення такої необхідності, тому позивач вважав за необхідне звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Встановлення права власності на нерухомість, окрім як у судовому порядку, неможливо. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за їх відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Також, судові витрати просила покласти на позивача у повному обсязі та не стягувати їх з відповідача. Представник відповідача Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, в заяві просив справу розглядати за відсутності представника Кам`янської міської ради та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлені наступне. На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської районної Ради депутатів трудящих від 27.05.1977 року №219, [PERSON] видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP. У відповідності до цього Свідоцтва, їй надано право на забудову земельної ділянки площею 700 кв.м. за адресою: [ADDRESS] з земель радгоспу «Дзержинець» (ар.с.8-9). Відповідно до Акту державної комісії з приймання в експлуатацію індивідуального домобудівництва, розташованого за адресою: [ADDRESS] , будівництво житлового будинку розпочато у 1977 році і закінчено в 1981 році. Робоча комісія у складі: голови сільської Ради народних депутатів Клімович Ф.М., директора радгоспу «Дзержинець» Крамаренко В.А., голови місцевого держпожнагляд МВС УРСР Тарасова В.В., представника будівельної організації - прораба радгоспу «Дзержинець» Соколянського І.Д. постановила пред`явлене [PERSON] домоволодіння вважати прийнятим до експлуатації. Житловий будинок має 1 поверх і складається з 3-х жилих кімнат, кухні, передньої, комори і вбиральні. Житлова площа 48,2 кв.м., корисна площа 75,4 кв.м., площа забудови 700 кв.м. Комісією встановлено відсутність відступлення від проекту, відсутність недоліків і відсутність дефектів виконаних робіт. Комісія визнала, що в якісному відношенні роботи виконані добре (ар. с. 10). Відповідно до інформації з Домової книги (ар. с. 11-18), штампу в паспорті (ар. с. 28), позивач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] починаючи з 07.06.1983 року і продовжує проживати на день подачі цього позову до суду. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.03.2021 року №56885194, [PERSON] у реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] було відмовлено з посиланням на те, що в поданих документах для проведення державної реєстрації права власності: 1) містяться необумовлені виправлення (в Свідоцтві на забудову садиби виправлення в нумерації будинку, в акті прийому в експлуатацію виправлення в площах житлового будинку; 2) в Акті прийому в експлуатацію 1983 рік та в довідці БТІ від 05.02.2021 №89 міститься суперечлива інформація стосовно року побудови будівель; 3) довідка БТІ від 05.02.2021 р. №89 не містить посади і прізвища особи, яка підписала документ; 4) в технічному паспорті відсутні показники загальної та житлової площі по житловому будинку А-1 (ар.с.19). Відповідно до довідки Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2021 р. №89 зазначено, що згідно з матеріалами інвентаризації ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , до 05.08.1992 року збудовані (переплановані, переобладнані) житловий будинок А-1, гараж Б-1, літня кухня В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, підвал зі входом Е-1 (ар.с.20). Абзацом 2 пункту 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05.08.1992 р. по 09.04.2015. Таким чином, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації. Аналогічні норми містяться у Законі Україні «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 р. та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 р. За таких обставин, житловий будинок А-1, гараж Б-1, літня кухня В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, підвал зі входом Е-1 не підлягають прийняттю в експлуатацію, так як збудований до 05.08.1992 року (ар. с. 20). У відповідності до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №292 від 19.02.2021 р. (ар. с. 21), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №258185215 від 25.05.2021 р. (ар. с. 22) право власності на зазначений будинок не зареєстровано. Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Облік об`єктів нерухомого майна, зокрема, на території сіл та селищ, у період до прийняття порядку державної реєстрації нерухомого майна, тобто до 05.08.1992р. здійснювався відповідними органами місцевого самоврядування шляхом ведення погосподарських книг, а отже належним підтвердженням закінчення будівництва об`єкту нерухомого майна у вказаний період та технічних характеристик такого об`єкту, а також підставою для подальшої державної реєстрації об`єкту нерухомого майна - є відомості, що містяться у відповідній по господарській книзі. Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Технічна інвентаризація нерухомого майна в сільській місцевості почала проводитися згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996року за № 31/1056. Облік такого майна здійснювався виключно по погосподарським книгам сільських рад. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва житлового будинку (1980 рік) регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою 31 січня 1966 року. Відповідно до зазначеної Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарськи книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в по господарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Надати суду відомості з погосподарської книги не передбачається можливим, оскільки на час будівництва житлового будинку, земельна ділянка знаходилася на території земель радгоспу «Дзержинець», які відносилися до сільської місцевості. Коли вулиця Лугова була приєднана до території м.Кам`янське не відомо, оскільки на адвокатські запити до архівних закладів будь-якої інформації не надано, крім копії рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області №359 від 12.08.1981 року «Про присвоєння найменування вулиць села Дзержинець радгоспа «Дзержинець» Дніпропетровського району» (ар. с. 23). Тільки в цьому документі згадується [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 376 ЦК України: 1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом , якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. 2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. 3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно . Згідно з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва )»: 1. Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами. 3. Право власності у порядку , передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК , може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. 4. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються ) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту: або з істотним порушенням будівельних норм і правил. 8. Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 102-1 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. На підставі документів, передбачених чинним законодавством, позивачем був побудований житловий будинок, який використовується за цільовим його призначенням. Враховуючи, що до реєстраційної служби не можливо надати всі документи, які повинні надаватися для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, а без реєстрації права власності не можливо реалізувати своє право власності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Кам`янської міської ради про визнання права власності, підлягають задоволенню.

Outcome: approved