Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача 83\~050 (вісімдесят три тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп., 2\~950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) доларів США та суму заборгованості по сплаті відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 33\~000 ( тридцять три тисячі) грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначила, що 26.10.2020 надала відповідачу під розписку позику у сумі 115\~200, 00 грн., 3 250 доларів США, однак в обумовлений сторонами строк останній кошти не повернув та ухиляється від виконання договірних обов`язків. 19.10.2021 р. судом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.01.2022 р. судом підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 07.02.2022 р. сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судові засідання: 06.12.2022, 14.01.2022, не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до розписки від 26.10.2020 р. позивачка надала у позику відповідачеві грошові кошти в сумі 115\~200, 00 грн. та 3\~250 доларів США з умовою повернення до 30.04.2021. Крім того, у даній розписці відповідач зобов`язався платити щомісячний відсоток за користування даними грошовими коштами з листопада 2020 року у сумі 3\~300, 00 грн. Як видно із розписки позивачеві було повернуто 32\~150, 00 грн. та 300 доларів США. Відповідач у встановлений строк кошти в повному обсязі не повернув. 16.09.2021 позивач надіслала відповідачу письмову вимогу про повернення боргу у розмірі 83\~050, 00 грн., 2\~950 Доларів США, що на 26.10.2020 по курсу НБУ еквівалентно 83\~458, 745 грн. та 33\~000, 00 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування грошовими коштами. Дану вимогу відповідач не виконав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дослідивши борговий документ, проаналізувавши його форму, зміст і правову природу, суд вважає, що він підтверджує наявність боргового зобов`язання та по своїй природі дана розписка є договором позики грошових коштів з умовою сплати відсотків за користування ними. Такий борговий документ є достатнім доказом існування між сторонами правовідносин, що виникли з договору позики, та доказом отримання відповідачем коштів. Як видно з пояснень позивачки, дані кошти не були повернуті їй в повному обсязі в обумовлений строк чи на першу вимогу. Згідно поданого розрахунку позивачем, у відповідача виникла заборгованість у сумі 83\~050,00 грн. (115 200,33 грн.- 32 150,00 грн.), 2\~950 доларів США (3 250, 00 доларів США - 300, 00 доларів США) та 33 000, 00 грн. (3 300 грн. х 10 місяців) заборгованості по сплаті відсотків за користування грошовими коштами за період з листопада 2020 р. по серпень 2021 р. Таким чином, розглянувши справу в межах визначеного позивачем предмета спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не спростував їх, суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути грошові кошти за договором позики у розмірі\~83\~050 (вісімдесят три тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп., 2\~950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) доларів США та 33 000 ( тридцять три тисячі) грн. 00 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування грошовими коштами Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути\~1\~995, 09 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved