Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 11.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №56456, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 126118,37 грн, яка виникла за кредитним договором №716/ЕК/2007-840 від 21.03.2007 року, укладеним між ним та ВАТ КБ "Надра". В обґрунтування вимог вказано, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який був укладений між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" з остаточною датою повернення кредиту - 20.01.2009 р. У позові позивач посилається на те, що ні ВАТ КБ "Надра", ні ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не повідомляли його про зміну кредитора у зобов`язанні, він дізнався про заміну кредитора лише 18.05.2020 р. Позивач в позові вказує, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Грисюк О.В. із заявою про стягнення боргу на підставі кредитного договору. При цьому, період стягнення заборгованості вказаний поза межами строку позовної давності, а також нотаріусу не надано документи, які підтверджують безспірність розрахунків та які встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Крім того, кредитний договір, на підставі якого вчинено нотаріальний напис, укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Позивач вказує, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог закону, а саме за межами строку позовної давності та без надання передбачених законом документів. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 14.09.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків. 22.09.2021 р. позивач направив уточнену позовну заяву, з виправленими недоліками згідно ухвали суду від 14.09.2021 р (а.с. 29-36). 27.09.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 27.09.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за №56456, на підставі якого здійснюється виконавче провадження №66530832 (а.с. 43-44). 07.12.2021 р. ухвалою суду витребувано уприватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименка Андрія Миколайовича копію оспорюваного виконавчого напису, на підставі якогоздійснюється виконавче провадження №66530832. Копію ухвали про відкриття провадження та витребування доказів, копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав 26.10.2021 року (а.с. 48). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. На виконання вимог ухвали суду від 27.09.2021 року про витребування доказів по справі, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. матеріали нотаріальної справи не надано. 14.01.2022 р. від приватного виконавця Клименюка А.М., на виконання ухвали суду від 07.12.2021 р., надійшла копія зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 21.03.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №716/ЕК2007-840, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 6000,00 дол. США на споживчі потреби, кредит надається позичальнику строком до 20.01.2009 року зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 24% річних (а.с.11-12). Згідно договору №GL6№414484 від 06.05.2020 р. ВАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Фінансова компанія Сіті Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №716/ЕК/2007-840 від 21.03.2007 р. (а.с.14). 11.06.2021 р. приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 56456, яким стягнуто з [PERSON] на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №716/ЕК/2007-840 від 21.03.2007 р., укладеним [PERSON] з ВАТ КБ`Надра», правонаступником якого є ТОВ «Сіті Фінанс», яка утворилась за період з 06.05.2020 року по 26.05.2021 рік, в сумі 125618,37 грн., яка складається з: 125618,72 грн. - заборгованості за сумою кредиту. З урахуванням плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню з боржника, становить 126118,37 грн. (а.с.66). 31.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. на підставі виконавчого напису № 56456 від 11.06.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 13-14). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за межами строку позовної давності, на суму боргу, яка не є безспірною, та на те, що кредитний договір не був посвідчений нотаріально. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження подання відповідачем для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Грисюк О.В. документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Разом з тим, суд зазначає, що ухвала суду від 27.09.2021 р. про витребування у приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. копій документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису №56456 від 11.06.2021 року, залишилась без виконання. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту копії кредитного договору, долученого до позовної заяви, вбачається, що договір був укладений між сторонами в простій письмовій формі, не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17, в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі N305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Водночас на вимогу суду ні відповідач, ні приватний нотаріус не надали суду докази, які б підтверджували, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом згідно умов укладеного договору і в межах строку позовної давності, оскільки суду не направлені документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, а з наданих позивачем доказів вбачається, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору №716/ЕК2007-840 від 21.03.2017 року, судом встановлено, що термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 20.01.2009 року (п. 1.3 Договору). Водночас, матеріали справи не містять доказів, що строк кредитування був продовжений у встановленому порядку шляхом підписання додаткових угод. Разом з тим, у виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 06.05.2020 року по 26.05.2021 року. При цьому, відомостей щодо періоду та порядку нарахування заборгованості станом на 11.06.2021 року ні відповідач, ні нотаріус суду не надали. Таким чином, з наданих позивачем доказів, судом встановлено, що заборгованість стягнута за вимогою, з дня виникнення якої минуло більше трьох років. Крім того, позивач вказує, що при розрахунку заборгованості по тілу кредиту не враховані проведені ним проплати, що підтверджується квитанціями, які долучені до позову (а.с. 13). Відповідач, всупереч положенням ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, не надав докази, які б спростували доводи позивача щодо безспірності стягнутої суми заборгованості. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що виконавчий напис від 11.06.2021 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору; вчинений без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та стягнуто суму заборгованості, яка не є безспірною, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис визнається судом таким, що не підлягає виконанню. V. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір у зв`язку з пред`явленням позову, а також судовий збір у розмірі 454,00 грн у зв`язку зі зверненням із заявою про забезпечення позову (а.с. 1, 22). На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved