Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.02.2019 р. стягнуто з [PERSON] на користь позивача збитки в порядку регресу в розмірі 7111,66 грн. та 704,80 грн. судового збору. На виконання зазначеного рішення були видані виконавчі листи. За вказаними виконавчими листами стягнення не проводились і з часу постановлення рішення і по сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена і не погашається взагалі. У зв`язку із невиконанням боржником судового рішення щодо погашення заборгованості, нараховано інфляційні втрати за 2019-2021 роки та 3 проценти від простроченої суми. Позивач зазначає, що, відповідно, інфляційні втрати від суми боргу за вказаний період складають 1522,02 грн. 3% річних за користування грошовими коштами за 22.12.2018-13.01.2022 роки складають 718,00 грн. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідачки 1522,02 грн. - інфляційних нарахувань та 718,00 грн. - 3% річних, а також віднести судові витрати за рахунок відповідачки. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.01.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача подав клопотання про слухання справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку . За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.02.2019 р. стягнуто з [PERSON] на користь позивача збитки в порядку регресу в розмірі 7111,66 грн. та 704,80 грн. судового збору (а.с. 6-7). Жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що станом на теперішній час відповідачка у повному обсязі виконала Калуського міськрайонного суду від 14.02.2019 р. та повернула позивачу встановлену даним рішенням суму заборгованості, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Суд звертає увагу, що підставою даного позову є власне не виконання зобов`язання на підставі рішення суду, а не виконання зобов`язань відповідно до кредитного договору. Наведене дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржники відповідно до ч. 2ст.\~625\~ЦК України зобов`язані відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми. Інфляційні втрати від суми боргу за 2019-2021 роки складають 1522,02 грн. 3% річних від суми боргу з 22.12.2018-13.01.2022 роки складають 718,00 грн.. Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачів 1522,02 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу та 718,00 грн. - 3% річних за період з22.12.2018 - 13.01.2022. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача. З матеріалів справи\~ вбачається, що 30.01.2019 позивач уклав з адвокатом Самойленко П.М. угоду про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі\~ 3000,00 грн., що підтверджено квитанцією №Р24А1767912928С1677 від 03.12.2021 та актом від 03.12.2021 (а.с.13) На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1049 ЦК України,

Outcome: approved