Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року та [INFO] року шляхом розповсюдження серед поштових скриньок мешканців будинку у [ADDRESS] та у месенджері Vibег: «Хотим проинформировать вас, что в нашем ОСББ произошел захват власти рейдерского типа. Группа наших соседей с помощью неясных пока манипуляций и махинаций с третьего раза зарегистрировала главой нашего ОСББ [PERSON] , который проживает в нашем доме лишь с 2019 года и толком никому в доме не известен. За эти два года он отличился лишь тем, что отказался регистрироваться в квартире [ADDRESS] , где проживает и практически не платил взносов ОСББ. По нашей информации [PERSON] является только ширмой и подставным лицом.»; «Рейдеры, называющие себя новым правлением нашего ОСББ, собираются провести еще одно «общее собрание совладельцев» в ближайший вторник, 30.03.2021 г. Строгий карантин их не пугает, потому что им и не нужны совладельцы на сборах. Им нужно, как и ранее, по-тихому протянуть с помощью обмана и манипуляций свои решения.»; «А «новое правление» начало свою деятельность с клеветы, обмана и порчи общего имущества. Собранием во вторник и голосованием опросными листами они хотят узаконить свою деятельность. Однако эта деятельность незаконна и разрушительна и участвующие в голосовании этих рейдеров несут ответственность перед соседями за общее имущество ОСББ.»; « [ADDRESS] ), подставной «новый глава» ОСББ, не мог ответить на вопросы 20-летней девушки и обращался за помощью к юристу.»; « [INFO] »; « [PERSON] вообще не понимает принципы организации документооборота ОСББ.»; «Этот человек не знает элементарных юридических понятий и при этом предендует на управление нашим общим имуществом.»; « [PERSON] не знает о голосовании совладельцев по этому вопросу, потому что не принимал участия в сборах собладельцев и не интересовался ничем происходящем в доме, кроме распостранения клеветы и неуплаты взносов.»; «Новые выдумки [PERSON] с компанией в созданной ими группе в Vibег .»; « [INFO] »; « [PERSON] , [INFO] »; «При этом бессовестно продолжают распространять клевету и заниматься популизмом.»; «А также постоянно отбиваться от клеветы и травли, которую развернули [PERSON] , [PERSON] и компания.»; «Это очередные выдумки [PERSON], который не может отличить формальную отписку чиновника от реальных причин.»; «Просто в администрации уже узнали, что управление ОСББ захватили люди недалёкие, не понимающие ничего в законодательстве и, пользуясь этим, теперь хотят финансирование, предназначенное нашему дому, отдать кому-то другому, более вменяемому.»; «Если бы [PERSON] и его «правление» хотели получить финансирование, то они бы платили взносы последние 2 года, не устраивали бы рейдерского захвата ОСББ и сегодня программа по ремонту крыши уже выполнялась бы, как уже выполнились в прошлом году программы софинансирования ремонта и утепления труб и установки [INFO] »; «Группой жильцов [PERSON] , очевидно, называет собственников, которые не признают рейдерского захвата ОСББ злостными неплательщиками и обманщиками и клеветниками.»; «Однако, захват ОСББ [PERSON] , [PERSON] и компанией, сделали невозможным выполнение этих работ...»;«В этом году благодаря захвату ОСББ [PERSON] с компанией, мы фактически лишились новой капитальной крыши...»; «Выполнению этих программ по ремонту и модернизации дома помешал только незаконный захват ОСББ [PERSON] ». Крім того, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом надсилання на поштову адресу кожного мешканця у [ADDRESS] рекомендованих поштових листів та у месенджері Vibег у групі ОСББ ВОСКРЕСЕНСЬКИЙ 7 після набрання судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «У своїх повідомленнях від [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року та [INFO] року, які ми розповсюджували через месенджер « [INFO] » та через поштові скриньки, нами, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розповсюджувалася недостовірні та неправдиві відомості відносно Голови правління ОСББ «Воскресенський-7» [PERSON] про те, що він є рейдером та провів рейдерське захоплення будинку за допомогою маніпуляцій та махінацій, про те що [PERSON] є ширмою та підставною особою та про те що [PERSON] обманював людей і розповсюджував наклеп. Просимо вибачення, та обіцяємо, що більше не будемо розповсюджувати неправдиву інформацію.», а також позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 178,00 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2020 року за адресою: [ADDRESS] пройшли загальні збори мешканців будинку, де основним питанням було переобрання членів правління та зміна голови правління ОСББ «Воскресенський-7», за результатами яких було обрано головою правління позивача [PERSON] [INFO] року в ЄДР було внесено зміни щодо зазначення керівника ОСББ «Воскресенський-7». Колишній голова правління ОСББ «Воскресенський-7» відповідач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] не полишають своїх амбітних планів по поверненню на свою посаду та розпорядження коштами мешканців. Відповідачі поширюють недостовірну інформацію про позивача у вигляді листів та повідомлень, які розсилаються по поштовим скринькам мешканців та розповсюджуються у загальній групі месенджера Vibег будинку ОСББ «Воскресенський-7», загальна кількість мешканців, які перебували у цій групі на момент публікації становила 41 особу. Відповідачі в своїх повідомленнях використовують форму бланку ОСББ «Воскресенський-7», якою вони користувались за часів перебування відповідача [PERSON] на посаді голови правління, яка містить в шапці актуальну інформацію [PERSON] , а саме мобільний телефон, адресу проживання та електронну поштову скриньку. Підписуються дані повідомлення від імені правління та завіряються печаткою ОСББ «Воскресенський-7».Позивачем зауважено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві відкрито кримінальне провадження за ст. 357 ч. 1 КК України відносно відповідача [PERSON] , який, як колишній керівник ОСББ «Воскресенський-7», привласнив печатку та документи що належать ОСББ «Воскресенський-7» та досі розпоряджається ними в особистих інтересах.Відповідач [PERSON] зареєстрований у Вайбері як користувач з іменем « [PERSON] », номер телефону [NUMBER] , Відповідач [PERSON] зареєстрований у [PERSON] як користувач з іменем « [PERSON] », номер телефону [NUMBER] , відповідач [PERSON] зареєстрований у [PERSON] як користувач з іменем « [PERSON] », номер телефону [NUMBER] .Саме з цих облікових записів відповідачі зверталися 22.05.2021 року до позивача для передачі деяких документів що стосуються діяльності ОСББ «Воскресенський-7», тому можна стверджувати, що користувач «[PERSON]» це саме [PERSON] , а користувач « [PERSON] » це відповідач [PERSON] .Щодо відповідача [PERSON] з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стає зрозуміло, що [PERSON] зареєстрований як ФОП. У вказаній контактній інформації зазначено номер телефону на який і зареєстровано користувача з іменем « [PERSON] », тобто можна стверджувати що саме відповідач [PERSON] розповсюджував повідомлення у Vibег групі.Відповідачі є адміністраторами з правом публікувати дописи в цій Vibег групі, звичайні користувачі (не адміністратори) права писати в групу не мають. Інформація, яка є об`єктом предмета даного спору, викладена відповідачами у повідомленнях, на думку позивача, не є критикою якихось дій, в ній відсутні суб`єктивна думка, переконання, оцінка дій, погляди, припущення, а є висловлюванням у формі фактичного твердження, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача як голови правління ОСББ «Воскресенський-7», тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. 12 січня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 74-76) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у встановлений судом строк подали до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають позовну заяву необґрунтованою, просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначили про відсутність підстав вважати наведені позивачем твердження такими, що розповсюджені відповідачами. Всі без виключення висловлювання є оціночними судженнями, не є інформацією чи недостовірною інформацією, не є відомостями, які б містили фактичні дані та мали б метою сформувати свою думку про позивача, яким в свою чергу не надано суду належних доказів порушення відповідачами прав позивача в розрізі даного спору. Відповідачі вважають даний позов помстою позивача з огляду на відкрите провадження Господарським судом м. Києва у справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Воскресенський-72 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, правління ОСББ, скасування реєстраційних дій. (а.с. 81-90; 91-119) Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Ці ідеї відображені й у Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України), кожен має право на повагу до його гідності (ч. 1 ст. 28 Конституції України). Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя. Основний Закон України заклав серйозне підґрунтя для розвитку і зміцнення демократичної, соціальної і правової держави, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. В Конституції України відображається надзвичайно цінна ідея про те, що саме держава функціонує для людини, відповідає перед нею за свою діяльність, а не навпаки. На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як убачається з матеріалів справи, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОСКРЕСЕНСЬКИЙ-7», код ЄДРПОУ: 40122587, керівником якого станом на 23.03.2021 є [PERSON] . (а.с. 21-23) Крім того, до матеріалів справи долучено фотокопії повідомлень від імені правління ОСББ «Воскресенський-7», які не містять підпису, та від імені голови правління [PERSON] , а також наявні фотокопії витягу із групі месенджера Vibег, розміщені від імені « [INFO] », « [INFO] », « [INFO] », « [INFO] » [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року, [INFO] року та [INFO] року наступного змісту: «Хотим проинформировать вас, что в нашем ОСББ произошел захват власти рейдерского типа. Группа наших соседей с помощью неясных пока манипуляций и махинаций с третьего раза зарегистрировала главой нашего ОСББ [PERSON] , который проживает в нашем доме лишь с 2019 года и толком никому в доме не известен. За эти два года он отличился лишь тем, что отказался регистрироваться в квартире [ADDRESS] , где проживает и практически не платил взносов ОСББ. По нашей информации [PERSON] является только ширмой и подставным лицом.»; «Рейдеры, называющие себя новым правлением нашего ОСББ, собираются провести еще одно «общее собрание совладельцев» в ближайший вторник, 30.03.2021 г. Строгий карантин их не пугает, потому что им и не нужны совладельцы на сборах. Им нужно, как и ранее, по-тихому протянуть с помощью обмана и манипуляций свои решения.»; «А «новое правление» начало свою деятельность с клеветы, обмана и порчи общего имущества. Собранием во вторник и голосованием опросными листами они хотят узаконить свою деятельность. Однако эта деятельность незаконна и разрушительна и участвующие в голосовании этих рейдеров несут ответственность перед соседями за общее имущество ОСББ.»; « [ADDRESS] ), подставной «новый глава» ОСББ, не мог ответить на вопросы 20-летней девушки и обращался за помощью к юристу.»; « [INFO] »; « [PERSON] вообще не понимает принципы организации документооборота ОСББ.»; «Этот человек не знает элементарных юридических понятий и при этом предендует на управление нашим общим имуществом.»; «[PERSON] не знает о голосовании совладельцев по этому вопросу, потому что не принимал участия в сборах собладельцев и не интересовался ничем происходящем в доме, кроме распостранения клеветы и неуплаты взносов.»; «Новые выдумки [PERSON] с компанией в созданной ими группе в Vibег .»; « [INFO] »; « [PERSON] , [INFO] »; «При этом бессовестно продолжают распространять клевету и заниматься популизмом.»; «А также постоянно отбиваться от клеветы и травли, которую развернули [PERSON] , [PERSON] и компания.»; «Это очередные выдумки [PERSON], который не может отличить формальную отписку чиновника от реальных причин.»; «Просто в администрации уже узнали, что управление ОСББ захватили люди недалёкие, не понимающие ничего в законодательстве и, пользуясь этим, теперь хотят финансирование, предназначенное нашему дому, отдать кому-то другому, более вменяемому.»; «Если бы [PERSON] и его «правление» хотели получить финансирование, то они бы платили взносы последние 2 года, не устраивали бы рейдерского захвата ОСББ и сегодня программа по ремонту крыши уже выполнялась бы, как уже выполнились в прошлом году программы софинансирования ремонта и утепления труб и установки [INFO] »; «Группой жильцов [PERSON], очевидно, называет собственников, которые не признают рейдерского захвата ОСББ злостными неплательщиками и обманщиками и клеветниками.»; «Однако, захват ОСББ [PERSON] , [PERSON] и компанией, сделали невозможным выполнение этих работ...»;«В этом году благодаря захвату ОСББ [PERSON] с компанией, мы фактически лишились новой капитальной крыши...»; «Выполнению этих программ по ремонту и модернизации дома помешал только незаконный захват ОСББ [PERSON] ». (а.с. 24-37) Частина 1 ст. 34 Конституції України визначає, що кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. У законодавстві при цьому робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню (ст. 30 Закону України «Про інформацію»). Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. При образі винний принижує честь і гідність особи шляхом висловлювання нецензурних чи брутальних слів, вчиненням непристойних або насильницьких дій (жесту та ін.), або дає непристойну оцінку особистим якостям чи поведінці особи у формі, яка різко суперечить прийнятому спілкуванню між людьми. Основна різниця між образою і наклепом полягає в характері посягання на честь і гідність особи. При образі винний дає оцінку особистих якостей особи, його поведінки, причому це може відбуватися й віч-на-віч, тоді як при наклепі йдеться про поширення серед інших осіб вигаданих «фактів», які ганьблять особу. При образі обов`язковою ознакою є непристойність форми, тоді як при наклепі така ознака частіш за все відсутня. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного (презумпція добропорядності). (ч. 3 статті 277 Цивільного кодексу України) Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. (абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1) Захист честі, гідності і ділової репутації - право громадянина та юридичної особи вимагати через суд спростування недостовірної інформації (відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво), яка принижує їхню честь, гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди їхнім інтересам. Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, зокрема, мережі Інтернет викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, форумах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Зміст цивільно-правового захисту честі, гідності та ділової репутації становлять правовідносини, за яких морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати через суд спростування відомостей, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію, а друга сторона, яка такі відомості поширила, зобов`язана дати спростування, якщо не доведе, що відомості відповідають дійсності. Позов про спростування відомостей, що порочать честь і гідність, може бути пред`явлений особою, про яку поширено такі відомості, а також її близькими родичами, якщо відомості прямо чи посередньо їх порочать. Заінтересована особа має право на судовий захист у зазначеному порядку й у разі поширення таких відомостей щодо члена її сім`ї або іншого родича, який помер. Зобов`язаними суб`єктами названих правовідносин є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам громадян чи організацій. Таким чином, відповідачем у справі про захист честі і гідності може бути фізична або юридична особа, яка поширила відомості, що порочать позивача. Особа, стосовно якої поширені відомості, що не відповідають дійсності і завдають шкоди її інтересам, честі, гідності або діловій репутації, має право крім спростування таких відомостей вимагати також відшкодування майнової і моральної (немайнової) шкоди, завданої їх поширенням. Крім того, за положенням ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 Цивільного кодексу України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 30 Закону України «Про інформацію») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» , ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Так, відповідно до практики ЄСПЛ слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Таке розуміння змісту статті 277 Цивільного кодексу України узгоджується із прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), пункт 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. (Постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року м. Київ, Справа № 308/2695/15-ц, Провадження № 61-5012св18) Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно п. 18. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно роз`яснень п. 19. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові заяви учасників справи по суті позову,

Outcome: dismissed