Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом в\~якому вказав,\~що [INFO] \~померла [PERSON] ,\~\~яка\~за життя\~16.09.2011\~склала заповіт\~на її\~користь,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Зачепилівського\~району Харківської\~області Тютькіною\~А.І.\~та зареєстрований\~за №\~1527.\~Предметом заповіту\~є земельна\~ділянка площею\~4,25\~га.,\~яка розташована\~на території\~Зачепилівської селищної\~ради Харківської\~області.\~Позивач запевняє,\~що про\~наявність заповіту\~вона дізналася\~вже після\~смерті [PERSON] \~навесні 2021\~року,\~після чого\~ вона\~відразу ж\~звернулася із\~заявою до\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Каширнікової С.О.\~для оформлення\~своїх спадкових\~прав,\~однак юридично\~оформити спадщину\~та отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину не\~має змоги\~\~через\~пропущення встановленого\~законом 6-ти\~місячного терміну\~на подання\~заяви про\~\~прийняття\~\~спадщини.\~Позивач\~зазначила,\~що поважністю\~причини пропуску\~терміну на\~подання заяви\~\~про\~прийняття спадщини\~стала відсутність\~інформації про\~наявність заповіту\~на її\~ім`я.\~ Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] не визнає з наступних причин. Відповідач являється донькою померлої [INFO] [PERSON] , до червня 2011 року остання проживала в смт. Зачепилівка Харківської області, після чого вона забрала її до себе доглядати до м. Дніпро, де вона і проживала до смерті. [PERSON] зазначила, що її мати хворіла і їй були необхідні кошти на лікування, у зв`язку з чим вона у вересні 2011 року їздила в смт. Зачепилівка Харківської області, після чого повідомила, що вона відмовилася від отримання орендної плати, так як їй надали кошти на лікування. Також мати сказала, що її возили до нотаріуса, де вона підписувала якість документи, але на руки їй нічого не видавали. Із позивачем [PERSON] вона особисто не знайома, але вважає, що остання ввела її матір в оману, та в обмін на грошові кошти було складено заповіт на землю на її користь, тому позивач достовірно знала про наявність заповіту та пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини без поважної причини. Представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив [PERSON] . У відзиві представник позивача зазначив, що у 2011 році до чоловіка позивача [PERSON] , який на той час працював у ТОВ «Дружбокраянське», звернулася орендар [PERSON] та поскаржилась на поганий стан здоров`я та відсутність коштів на лікування. [PERSON] надав кошти для лікування [PERSON] , на що остання в знак подяки запропонувала скласти заповіт на земельну ділянку, яка була її власністю, та яка перебувала в оренді у вказаному господарстві, оскільки повернути кошти вона не мала можливості. [PERSON] погодився на пропозицію [PERSON] , але вирішив скласти заповіт на свою дружину позивача [PERSON] . Про наявність зазначеного заповіту [PERSON] повідомив позивача лише навесні 2021 року, коли дізнався про смерть [PERSON] , та віддав даний заповіт. Про наявність заповіту [PERSON] не було відомо, так як в останні часи вони з чоловіком живуть окремо один від одного через складні особисті стосунки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі не надавала, про причину неявки суд не повідомила. Суд, враховуючи наявність відзиву на позов [PERSON] , приходить до висновку, що позиція відповідача щодо позовних вимог є цілком зрозумілою, тому вважає за можливе провести судове засідання без її участі на підставі наявних доказів та показів свідка. В судовому засіданні 17.01.2022 допитаний в якості свідка [PERSON] вказав, що в період з 2009 по 2012 роки він працював директором ТОВ «Дружбокраянське», у 2011 році до нього звернулася орендодавець [PERSON] , яка була особою похилого віку, та попрохала грошової допомоги на лікування, так як її матеріальне становище було вкрай скрутним. Він вирішив допомогти та надав грошові кошти на лікування. В знак подяки за надану грошову допомогу [PERSON] запропонувала оформити на нього заповіт на землю, яка перебувала в оренді ТОВ «Дружбокраянське», так як повернути ці кошти вона не могла. [PERSON] погодився, але вирішив скласти заповіт на свою дружину [PERSON] , що і було зроблено у приватного нотаріуса в смт. Зачепилівка Харківської області. Також на підставі доручення він отримував орендну плату за землю. Про те, що на ім`я дружини складено заповіт він не повідомляв, оскільки після того їх особисті стосунки ускладнилися і вони стали проживати окремо один від одного. У лютому 2021 року, коли він звернувся за отримання орендної плати, йому стало відомо про смерть [PERSON] , про що він повідомив дружину [PERSON] та віддав їй заповіт. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Дніпро померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2021. Згідно заповіту посвідченого 16.09.2011 приватним нотаріусом Зачепилівського району Харківської області Тютькіною А.І. за № 1527 [PERSON] заповідала належну їй на підставі державного акта серії 111-ХР №002628 земельну ділянку розміром 4,25 га [PERSON] . У листі приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікової С.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2021 вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, оскільки спадкоємець [PERSON] пропустила строк на прийняття спадщини і на момент смерті не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] . Відповідно до довідки № 14/5-7188 від 19.05.2021 виданої Управлінням у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської ради [PERSON] на день смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] . Згідно довіреності від 16.09.2011 за реєстраційним № 1528 [PERSON] уповноважила [PERSON] орендувати належну їй земельну ділянку розміром 4,25 га відповідно до державного акта серії 111 ХР № 002628 та одержувати сільськогосподарську продукцію чи грошові кошти з правом посвідчити договір оренди та інші дії пов`язані з вказаною земельною ділянкою. 25.11.2014 [PERSON] , як уповноважена особа [PERSON] , уклав з ТОВ «Дружбокраянське» договір оренди земельної ділянки площею 4,25 га на строк 49 років, що підтверджується відповідним договором оренди землі від 25.11.2014 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 9149458 від 24.03.2015. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: - у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; - ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16; від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18; від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: -тривала хвороба спадкоємців; -велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; -складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; -перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; -необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач мала перешкоди у поданні заяви про прийняття спадщини, так як вона не була членом сім`ї померлої, не проживала спільно з нею, повідомлення про смерть спадкодавця не друкувались у регіональній пресі, на час смерті не було відомо про наявність заповіту. Вказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] при поданні заяви про прийняття спадщини та є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved