Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що у кінці\~листопада 2021\~року їй стало відомо, що приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67658885 від 25.11.2021 року, з якої вона дізналася, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 05.11.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 38167. Отримавши копію виконавчого напису у приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Манікіна Д.С., вона дізналася, що з неї стягується заборгованість за кредитним договором від 09.05.2021 року № IU8135956, укладеного із ТОВ «ІНСТАФІНАНС», всього у сумі 9259,00 грн., в тому числі: 5700,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 909,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Вважає, що підстав для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса не було. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. У постанові від 10.04.2019 р. Верховний Суд по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Ніяких вимог щодо погашення кредиту їй не направлялося відповідачем. Якби була якась вимога від кредитора, вона б одразу заперечила проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі вона не визнає, оскільки вказаний кредитний договір вона не підписувала і з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» не укладала. Виконавчим написом передбачається стягнути з неї 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, але Законом України «Про нотаріат» не передбачено стягнення такого виду платежу із боржника за кредитним договором. Отже, суми стягнення з неї за виконавчим написом суперечать вимогам закону, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України; ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ЦПК України просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 05.11.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 38167, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості у сумі 9259,00 грн. та стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору. 14.12.2021 року винесено ухвалу суду про забезпечення позову. Ухвалою суду від 14.12.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.02.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, зазначила у позовній заяві, що просить суд слухати справу у її відсутність. У судове засідання представник відповідача ТОВ «ІНСТАФІНАНС» не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що як вбачається з матеріалів справи 09.05.2021 року між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та [PERSON] укладений кредитний договір № IU8135956, який нотаріально не посвідчений. 05 листопада 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 38167, де вказано, що позивач є боржником за кредитним договором № IU8135956 від 09.05.2021, укладеним з ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.07.2021 по 19.10.2021, сума заборгованості 8609,00 гривень. 25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67658885 на підставі вищевказаного виконавчого напису. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~р.\~№ 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року Перелік був доповнений новим Розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", який дав право нотаріусам вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах. Однак, 22 лютого 2017 року ці зміни визнано незаконними та нечинними постановою Київського апеляційного адміністративного суду. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до Постанови ВП ВС від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме: по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривень.

Outcome: approved