Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2015 вони є співвласниками кімнати [ADDRESS] . Під час отримання довідки про склад сім`ї виявлено, що в кімнаті зареєстрований [PERSON] , який ніколи в кімнаті не проживав. Реєстрація відповідача у кімнаті перешкоджає позивачам вільно володіти, користуватися та розпоряджатися житлом. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у кімнаті, просили визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21 січня 2022 року. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 11 лютого 2022 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права користування жилим приміщенням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] є співвласниками кімнати [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2015. Під час отримання довідки про склад сім`ї виявлено, що в кімнаті зареєстрований [PERSON] , який не є членом сім`ї позивачів і ніколи ним не був. [PERSON] , з моменту набуття позивачами права власності, тобто з 2015 року, у кімнаті не проживає, його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачам вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм житлом. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідженими під час судового розгляду доказами: копією свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2015; довідкою Шепетівської міської ради від 24.11.2021 про склад сім`ї; довідками ПП «УК «Житлофонд» від 29.11.2021 №481, 482 та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику житла право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Оскільки позивачі є власниками кімнати, а відповідач був зареєстрований попереднім власником, ніколи не був і не є членом їх сім`ї та у кімнаті не проживає з 2015 року, чим чинить перешкоди у здійсненні позивачами права користування та розпоряджання своїм майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved