Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

28 грудня 2021 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за борговою\~розпискою від\~25.07.2021 в сумі 46 000 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до розписки від 25.07.2021 [PERSON] взяла у нього в борг 46 000 грн, яка зобов`язалася повернути йому 25.12.2021, однак свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду на 17.02.2022. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно розписки\~від 25.07.2021\~ [PERSON] \~взяла у\~ [PERSON] \~у борг\~грошові кошти\~в сумі\~46\~000\~грн,\~які [PERSON] зобов`язалася повернути [PERSON] (а.с. 7). Частиною 1 статті 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником. Таким чином, розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, а отже розписка є не лише фактом укладення договору, а й фактом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику. Крім того, також слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником. За таких обставин, досліджуючи боргову розписку, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дана розписка є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й відповідно свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Як убачається із розписки, [PERSON] отримала в борг 46 000 грн, які зобов`язалась повернути 46 000 гривень 25.12.2021. Таким чином, внаслідок порушення зобов`язання за договором позики у відповідача виникла заборгованість в сумі 46 000 гривень. Отже, суд убачає підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище суми заборгованості. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права. Свободи чи інші інтереси осіб. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 908 грн судового збору (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з викладеного, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 454, 00 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (908,00 х 0,5 = 454,00). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 гривень відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved