Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що був укладений між ним та колективним сільськогосподарським підприємством «Заповіт Леніна» в особі Руденко Л.О. на Павлоградській товарній біржі Дніпропетровської області 19.12.2000 року та зареєстрованого за № 12/27-НД. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 19.12.2000 року між ним (покупець) та колективним сільськогосподарським підприємством «Заповіт Леніна» в особі [PERSON] (продавець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Вказаний правочин нотаріусом не посвідчувався. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2000 року, укладений на Павлоградській товарній біржі Дніпропетровської області за реєстровим номером 12/27-НД, сторонами виконаний, покупцем сплачено грошові кошти, а продавцем нерухоме майно передано покупцю. Таким чином, сторони договору досягли згоди зі всіх істотних умов та в повному обсязі виконали угоду. Договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений на Павлоградській товарній біржі Дніпропетровської області, при цьому після придбання будинку право особистої власності [PERSON] на вказаний будинок було зареєстровано в Павлоградському МБТІ Дніпропетровської області 22.12.2000 року. В свою чергу, реєстрація КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» права власності на житловий будинок за позивачем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, станом на 22.12.2000 року, не суперечила чинному законодавству, а Інструкція про порядок державної реєстрації права власності та об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, передбачала таку підставу для державної реєстрації права власності як договори купівлі-продажу, зареєстровані на біржі. Отже, у встановленому на момент укладення спірного договору порядку позивач набув право власності на будинок та зареєстрував відповідне право. Однак, через наявні протиріччя між положеннями ЦК УРСР 1963 року та положеннями Закону України «Про товарну біржу» спірний правочин не був нотаріально посвідчений. Нещодавно позивач вирішив зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок та розпорядитись належним йому майном. Звернувшись до державного реєстратора та нотаріуса за роз`ясненням порядку державної реєстрації речових прав та укладення правочинів з нерухомим майном, позивач дізнався, що згідно з чинним законодавством неможливо зареєструвати речові права та відчужити будинок на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, який не посвідчений нотаріально. За таких обставин, позивач, посилаючись на ст. ст. 175, 177 ЦПК України, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що був укладений між ним та колективним сільськогосподарським підприємством «Заповіт Леніна» на Павлоградській товарній біржі Дніпропетровської області 19.12.2000 року, зареєстрованого за № 12/27 - НД . В судове засідання представник позивача адвокат Ільченко І.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її та позивача відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала у повному обсязі (ас.21,30, 35). Позивач у позовній заяві вказав, що просить розглянути справу без його участі (а.с. 4). Відповідач по справі Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надавши суду відзив на позов, в якому зазначили про розгляд справи за їх відсутності та про те, що заперечень за позовом не мають та просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства за наявними у справі доказами, поясненнями (ас.28-29). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 18.01.2022 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас.25); - 08.02.2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим ухвалити рішення в даній справі у відсутності не з`явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: - так, в судовому засіданні встановлено, що 19.02.2000 року між позивачем (покупець) та КСП «Заповіт Леніна» (продавець) на Павлоградській товарній біржі за реєстровим номером 12/27-НД, відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу», був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким продавець продав, а покупець купив жилий будинок № [NUMBER] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., з господарськими спорудами (гараж - Б, літня кухня, сарай - В, сарай - Г, вбиральня - Д, погріб - Є, огорожа - 1-7), що розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці земель сільської ради, при цьому жилий будинок належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.12.2000 року, виданого Юр`ївською селищною радою на підставі рішення виконкому Юр`ївської селищної ради за № 141/16 від 10.04.2000 року, зареєстрованого в Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації 22.12.2000 року. Жилий будинок продано за 3 789 грн., які продавець отримав від покупця до підписання цього договору. В договорі зазначено, що відповідно до ст. 227 ЦК України останній підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації м. Павлограда та у сільській раді, при цьому відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» вказаний договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ас.8). На підставі вказаного договору за позивачем в Павлоградському МБТІ 22.12.2000 року за реєстровим номером 2-55 здійснена реєстрація права власності на зазначене домоволодіння (ас.8 зворот). Згідно довідки №7275 виданої 28.12.2021 року Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації, вказана вище інформація підтверджується (а.с. 9). На даний час, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Павлоградська товарна біржа, як юридична особа, припинила свою діяльність з 01.12.2010 року. Позивач зазначив, що на даний час посвідчити спірний договір нотаріально неможливо, оскільки продавець КСП «Заповіт Леніна» був ліквідований станом на 01 липня 2004 року, а юридична особа «Павлоградська товарна біржа» припинена на підставі судового рішення від 15.11.2010 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ас.19). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 13.09.2006 року вбачається, що власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] зазначений позивач (а.с.9 А - 14). З довідки за вих. № 50 від 12.01.2022 року, виданої виконавчим комітетом Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, вбачається, що згідно рішення Юр`ївської селищної ради № 12-2/VІІ від 27.12.2015 року «Про перейменування вулиць населених пунктів Юр`ївської селищної ради» назву [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] (а.с.22). Оскільки, права і обов`язки сторін за договором купівлі-продажу житлового будинку виникли і закінчилися до набрання чинності ЦК України, в редакції 2004 року, а суть позову складає недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, то слід застосовувати Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 року. Згідно ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній в належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Згідно ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Не дотримання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст. 227 ЦК УРСР житловий будинок по [ADDRESS] органами Павлоградського МБТІ 22.12.2000 року за № 2-55 був зареєстрований на праві власності за позивачем (а.с.9). Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу, не підлягали нотаріальному продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Павлоградським МБТІ права власності на житловий будинок за позивачем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, станом на 22.12.2000 року, не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності та об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121 передбачала таку підставу для державної реєстрації права власності, як договори купівлі-продажу, зареєстровані на біржі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна сторона повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Оскільки, покупець та продавець повністю виконали всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку, домовившись щодо всіх істотних умов договору, при цьому покупець сплатив за придбане майно грошові кошти та зареєстрував договір відповідно до ч.2 ст. 227 ЦК УРСР в Павлоградському МБТІ, тобто відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання договору дійсним, приймаючи до уваги, що посвідчити такий в даний час в нотаріальному порядку з об`єктивних причин неможливо (продавець ліквідований), при цьому дане перешкоджає позивачу зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок та розпорядитись належним йому майном. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останнім (ас.4).

Outcome: approved