Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та, відповідно, не може працювати. Відповідач в добровільному порядку не надає повноцінної та належної матеріальної допомоги на утримання позивача та дітей. Матеріальна допомога відповідача на їх утримання мінлива та не постійна, а в деякі місяці взагалі відсутня. Також, ігноруючи той факт, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідач часто зневажає потреби позивача у грошових коштах, що не дає їй змоги в повній мірі утримувати дітей та повноцінно задовольняти їх потреби. В свою чергу, відповідач здоровий, працює таксистом, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2021 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони записані батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1645, та серії [NUMBER] , актовий запис №1289. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №19.03.03-19Д/2268/19, №19.03.03-19Д/2267/19 від 05.03.2019 та №19.03.03-19Д/11127/19 від 23.10.2019 [PERSON] та [PERSON] разом з позивачем зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради №2511 від 02.11.2021 позивач перебуває на обліку в Департаменту праці та соціального захисту населення та отримує допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи, що відповідач добровільно в повному обсязі матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, відомості щодо знаходження на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Між тим, суд не вповні мірі погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, адже обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, та вважає достатнім стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 08.11.2021 і до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому 1/4 частину заробітку (доходу) до досягнення повноліття молодшою дитиною. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходив з наступного. За положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач добровільно матеріальну допомогу на позивача не надає, є працездатною особою, відомості щодо знаходження на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні, суд вважає вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 08.11.2021, до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно до вимоги статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Outcome: partial