Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 грудня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] . Внаслідок шлюбних відносин з відповідачем, [INFO] народилася донька [PERSON] , а [INFO] народилася донька [PERSON] . На початку сімейного життя між нею та відповідачем не виникало серйозних непорозумінь та негараздів. Однак з часом їхні стосунки стали псуватись, причиною яких позивач вважає нехтування відповідачем сімейними цінностями, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. В липні 2021 року позивач разом з дітьми переїхала до своїх батьків в смт. Ситківці, де разом з дітьми проживає до даного часу. Відповідач залишився проживати в с. Дмитрушки, Уманського району, Черкаської області. Позивачу відомо, що він працює начальником відділу в державній установі Старобабанівська виправна колонія №92. З часу коли позивач переїхала з дітьми до своїх батьків, відповідач фактично усунувся від надання допомоги, тобто уникає від своїх обов`язків як батько щодо фінансової допомоги для своїх дітей. За зазначений час, тобто з липня місяця відповідач тричі приїжджав до дітей привозив солодощі та дещо з одягу. Так як спільні з відповідачем діти потребують належного утримання та догляду, позивач вимушена звернутись із даним позовом до суду для захисту інтересів дітей. Крім того, позивач просить також стягнути кошти на її утримання до досягнення дитиною - дочкою [PERSON] 3-х річного віку у розмірі 2000 грн., виходячи з того, що відповідач має офіційне місце роботи та стабільний дохід, а згідно оприлюдненої інформації на сайті НАЗК його дохід за 2020 рік становить 229956 грн., що є близько 19 000 грн. на місяць До того ж відповідач є цілком працездатним та таким, що немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 29.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 31.01.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що визнає позов про стягнення аліментів на утримання дітей, проте позов на утримання дружини вважає необґрунтованим, при цьому зазначив, що позивачка з невідомих причин залишила будинок, в якому вони проживали та переїхала з дітьми до своїх батьків. Крім того, в провадженні Немирівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця реєстрації і проживання малолітніх дітей. В матеріалах даної справи містяться довідки про отримання позивачкою, яка працює, заробітної плати, котра становить більше 10 000 гривень. Окрім того, обоє батьків позивача досягли пенсійного віку, мати має інвалідність, тому вони знаходяться на його утриманні, оскільки він є єдиним сином. До того ж, відповідач потребує оперативного втручання у зв`язку із чим не має можливості утримувати позивачку. 08.02.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , у якій остання зазначила, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів перебування на його утриманні батьків. Сам факт, що батьки відповідача є пенсіонерами не є належним доказом відсутності фінансової можливості сплачувати аліменти на її утримання. Також не заслуговує на увагу і медична довідка із висновком ЛКК, щодо оперативного лікування пахової грижі у відповідача. В зазначеній медичній довідці зазначена лише необхідність у проведенні лікування, проте, відсутня інформація про проведення/призначення лікування та які фінансові витрати поніс відповідач у зв`язку із цим. Відповідач має офіційне місце роботи та стабільний значний фінансовий дохід, який в 2020 році становив близько 19 000 гривень, який є достатнім для сплати аліментів та утримання позивачки як дружини до досягнення меншої дитини віку 3-х років. Таким чином, істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті аліментів на дітей та утриманні дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку, немає, так як він є цілком працездатним та таким, що не має інших неповнолітніх дітей, інших осіб, які б перебували на його утриманні. Представник позивача - авдокат Гуцалюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзові на позов заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність, також просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25.12.2015 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Райгородської сільської ради №02.24.1187 від 12.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] разом із своєю матір`ю - [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зобов`язаний утримувати їх, а також беручи до уваги, що він повністю визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із аналізу даної норми встановлено, що стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина здійснюється виключно у випадку, якщо чоловік має змогу надавати таку матеріальну допомогу. На обґрунтування доводів про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, відповідач покликався на ті обставини, що має на утриманні батьків-пенсіонерів, його мати є інвалідом, при цьому і сам він хворіє, у зв`язку із чим потребує хірургічного втручання . Із досліджених судом свідоцтва про народження серія [NUMBER] та пенсійних посвідчень серія [NUMBER] та серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками відповідача у справі- [PERSON] , при цьому, батько [PERSON] є пенсіонером за віком, а мати - [PERSON] є інвалідом 3-ї групи з дитинства безтерміново. З довідок Ситковецької спеціальної школи Вінницької обласної ради №04-01/475 від 12.11.2021 року №11 від 15.11.2021 вбачається, що [PERSON] працює у зазначеній школі на посаді соціального педагога. Згідно довідки Уманської міської лікарні від 25.01.2022 [PERSON] має лівосторонню пахову грижу, у зв`язку із чим потребує оперативного втручання. Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, а також кожний доказ окремо на предмет їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо утримання [PERSON] до досягнення їх спільною дитиною 3-х річного віку з огляду на те, що сама по собі наявність у відповідача батьків -пенсіонерів не свідчить про їх утримання, а те, що позивач працює, не може бути підставою для відмови щодо її утримання, виходячи із вимог ч. 4 ст. 84 СК України. Наявність у [PERSON] грижі не підтверджує її лікування та понесення у зв`язку із цим будь-яких витрат. При цьому суд не бере до уваги виписку ПП «Уманський медичний центр «Атлант» №30, відповідно до якої [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у даному закладі з приводу лікування та проведеної операції -лапароскопічної ТЕР герніопластики, з огляду на те, що дана довідка хоча і надійшла до суду 14.02.2022, проте була передана головуючій у справі після судового розгляду. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3-х річного віку, оскільки позивач, яка просить суд стягнути з відповідача на її утримання 2000 грн. щомісячно, не надала суду допустимих, достатніх, достовірних доказів, які б підтверджували б, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивача, що відповідач працює та отримує зарплату близько 19 000 грн. документально не підтверджені, а обов`язок довести змогу відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у даних правовідносинах покладається на позивача. Оскільки доказування не може грунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід відмовити за недоведеністю. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 300 грн. (три тисячі триста) судових витрат за надання правничої допомоги. Крім того, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial