Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - відповідач), просила витребувати у відповідача на її користь земельну ділянку з кадастровим номером 5622685600:03:002:0042, площею 1,33 га; скасувати запис про інше речове право №7384395 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622685600:03:002:0042; стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5622685600:03:002:0042 (далі - земельна ділянка), яка знаходиться на території Спасівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Відповідач володіє вказаною земельною ділянкою на підставі правочину, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який вона не підписувала, відтак порушує її права. Позивач звернулася до відповідача з листом від 05.12.2019 про підписання угоди на припинення договору оренди землі від 01.08.2014. Станом на момент звернення до суду відповідач не підписав угоду на припинення договорів оренди, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 07.05.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 10.02.2022 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати, занесеної до журналу судового засідання, відмовлено у задоволені клопотання представника [PERSON] - адвоката Майструка С.М. про прийняття додаткових пояснень у справі зі зміною позовних вимог (а.с.136-139), оскільки позивач має право змінити предмет позову до закінчення підготовчого засідання (ч.3 ст.49 ЦПК України). Ухвалою суду від 10.02.2022 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати, занесеної до журналу судового засідання, поновлено представнику відповідача строк на подання відзиву на позовну заяву (відзив) та прийнято відзив на позовну заяву з письмовими доказами (а.с.81-118). У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Тетеря С. просила відмовити у задоволенні позову, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що після укладення додаткової угоди до договору оренди землі, позивач отримувала орендну плату, що свідчить про існування волевиявлення на передачу спірної земельної ділянки в оренду відповідачу. Відсутні докази на підтвердження, що позивач не підписувала договір оренди землі та додаткову угоду. Поведінка позивача щодо пред`явлення позову свідчить про зловживання процесуальними правами. Чинна редакція Закону № 1952-IV більше не передбачає такого способу захисту як скасування запису про державну реєстрацію прав. Позивачем пропущено строк позовної давності для пред`явлення позову в частині скасування запису про державну реєстрацію права оренди. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат МайструкС.М. не з`явилися. Згідно заяви від 31.08.2021, представник позивача - адвокат МайструкС.М. просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.34). \~\~\~Представник відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - адвокат Луців Н.Л. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та позовну заяву, стягнути з позивача витрати на правову допомогу. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1,33 га на території Спасівської сільської ради Здолбунівського (Рівненського) району Рівненської області, кадастровий номер 56:226:856:00:03:002:0042, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.03.2009 (а.с.10). 01.08.2014 між позивачем [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Вир» (орендар) укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 1,33 га для ведення с/г товарного виробництва, яка знаходиться на території Спасівської сільської ради, кадастровий номер 5622685600:03:002:0042, що підтверджується оригіналом договору оренди землі від 01.08.2014 (а.с.123). 27.07.2018 між позивачем [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Вир» (орендар) та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» (новий орендар), укладено додаткову угоду, за якою зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди щодо земельної ділянки кадастровий номер 5622685600:03:002:0042, що підтверджується копією додаткової угоди від 27.07.2018 (а.с.11). Вказані правочини зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.41-43). Листом від 05.12.2019 позивач звернулася до відповідача, в якому заперечувала щодо поновлення договору оренди землі, просила підписати угоду на припинення договору оренди землі від 01.08.2014 (а.с.17). Згідно з п. 8 договору оренди землі від 01.08.2014, договір укладено на 5 років з урахуванням ротації сівозміни, без розроблення проекту землеустрою. У випадку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця впродовж одного місяця після закінчення строку договору він підлягає пролонгуванню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-запереченням. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Враховуючи,\~що позивач\~на виконання\~п.\~8\~договору оренди\~землі від 01.08.2014, не зверталася до відповідача впродовж одного місяця після закінчення строку договору з письмовими запереченнями, вказаний договір пролонговано на той самий строк і на тих самих умовах. Позивач [PERSON] отримувала орендну плату від відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» (а.с.88-94). Згідно частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закону України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо вже сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (частина перша друга статті 640 ЦК України). З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17. Враховуючи, що [PERSON] отримувала орендну плату, посилання позивача про відсутність вчиненого правочину є безпідставним. Відповідно до ст.\~13\~та ст.\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що позивач [PERSON] не підписувала договір оренди землі від 01.08.2014 та додаткову угоду від 27.07.2018. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~використанням та\~охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. За змістом ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~ З врахуванням того, що відповідач ТОВ «Західна\~агровиробнича компанія» на законних підставах користується вказаною земельною ділянкою відсутні підстави для задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки. Вимога [PERSON] про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки є безпідставною, з огляду на наступне. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3\~статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~(в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2\~статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)." Таким чином, суд дійшов висновку, що з 16.01.2020 законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а відтак необхідність застосування позивачем способу судового захисту, який у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а значить не спроможний надати особі ефективний захист її прав, є помилковим. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року по справі № 914/1201/19.

Outcome: dismissed