Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

08 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] ; Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву згідно якої просив позов задовольнити, та розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради з 28 листопада 2019 року перебувають діти, а саме: неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] , ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя та часто покидає дітей (коли вони проживають у неї) на їхню бабусю гр. [PERSON] , яка мешкає разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей гр. [PERSON] , ніде не працює, є активним споживачем наркотичних речовин та перебуває на програмі замісної терапії у Полтавському наркологічному диспансері. Залежність [PERSON] від наркотичних речовин спонукає його до непередбачуваних дій, які можуть нести реальну загрозу життю та здоров`ю дітей, що підтверджується відповідними заявами до правоохоронних органів та документами. Як стало відомо працівникам служби у справах дітей, що у винайманому житлі по [ADDRESS] проживає [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] , яка залишила їх своїй матері (бабусі дітей по лінії матері) [PERSON] . За словами баби, [PERSON] досить часто і на тривалий час залишає своїх дітей самих, а в цей час веде аморальний спосіб життя. Вона не приділяє належної уваги вихованню дітей, єдиним джерелом доходу в сім`ї є соціальні виплати, як малозабезпеченим та соціальна допомога на дитину з інвалідністю, яку відповідачка витрачає на власні потреби. Не в змозі самостійно піклуватися про дітей, баба вирішує передати їх в сім`ю батька - [PERSON] , який проживає разом зі своєю матір`ю (бабусею дітей по лінії батька) за адресою [ADDRESS] . За інформацією Департаменту патрульної поліції УПП в Полтавській області, 10.07.2019 о 22:54 год. екіпаж патрульної поліції «Алтей 151» отримав виклик «Виявлення дитини» про те, що 10.07.2019 о 22:54 год. за адресою м. Полтава, вул. Європейська на зупинці громадського транспорту «вул. Фурманова» було виявлено двох дітей віком 2 та 14 років без нагляду дорослих. Прибувши на місце виклику, заявник повідомив, що прямувавши у напрямку с. Розсошенці на зупинці він помітив двох дітей без супроводу дорослих. Підійшовши до них, дівчинка назвалася [PERSON] й повідомила, що їй 14 років та проживає у [ADDRESS] . Менша дитина перебувала у візочку. [PERSON] пояснила, що їхня мама пішла до магазину близько години тому, при цьому вона була п`яна і досі не повернулася. Телефону мама не мала, тож подзвонити не було змоги. Патрульні одразу встановили дані матері, оскільки родина раніше потрапляла у поле зору правоохоронців. Нею виявилася гр. [PERSON] . На місці події матері не було, зв`язатися з нею було неможливо, тому патрульні відвезли дітей до бабусі за адресою [ADDRESS] . Від бабусі - гр. [PERSON] відібрано пояснення, а також по даному факту патрульними направлено рапорт до Полтавського відділу поліції. Поряд з цим, патрульні повідомляють, що 24.01.2019 поліцейські виїздили на виклик за адресою [ADDRESS] , де гр. [PERSON] перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Тоді у будинку було виявлено незадовільні житлово-побутові умови для проживання малолітніх дітей. По даному факту поліцейські направили повідомлення до Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. У подальшому, родину гр. [PERSON] взято під соціальний супровід фахівцями Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з метою подолання нею складних життєвих обставин та алкогольної залежності, підвищення батьківського потенціалу. В цей час діти проживали в родині батька гр. [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , разом з їх старшим братом [PERSON] 2000 року народження, та бабусею гр. [PERSON] . Однак, 28.11.2019 до служби у справах дітей звернулася неповнолітня [PERSON] , яка повідомила, що її батько ніде не працює, а кошти які отримує як соціальну допомогу по інвалідності, як її так і своєї (батько має III групу інвалідності) витрачає на алкоголь. При цьому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, жорстоко поводить себе по відношенню до неї, а саме внаслідок зловживання алкогольними напоями став дуже агресивним та постійно створює конфлікти в сім`ї, під час яких може безпричинно вдарити її. Неповнолітня [PERSON] прохала захистити її та малолітню сестру [PERSON] . Того ж дня служба у справах дітей втрутилася в дану ситуацію та прийняла рішення тимчасово помістити [PERSON] до КЗ «Центру соціально-психологічного дітей», малолітню [PERSON] до Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава. Спеціалісти служби у справах дітей, спільно з фахівцями Полтавського міського центру соціальних служб, для дітей та молоді здійснювали комплекс заходів по відношенню до гр. [PERSON] , направлених на поліпшення ситуації в його сім`ї, подолання складних життєвих обставин та підвищення його батьківського потенціалу. У свою чергу фахівці Центру взяли родину гр. [PERSON] під соціальний супровід, в ході якого йому було надано весь спектр соціальних послуг. Судом також встановлено, що 03.06.2021 року здійснено відвідування родини [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та в якій виховуються неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] . Під час відвідування з`ясовано наступне. Житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільні. Продукти харчування наявні в мінімальній кількості. Діти не забезпечені належним сезонним одягом та взуттям. [PERSON] потребує амбулаторного лікування та прийому ліків, призначених педіатром (діагноз - бронхіт), [PERSON] має медичне направлення на обстеження до інституту отоларингології (м. Київ). Зі слів членів родини, мати дітей - [PERSON] тривалий час не проживає з родиною, епізодично телефонує та бачиться з дітьми на нейтральній території. Єдиним джерелом доходів родини є соціальна допомога особам з інвалідності, призначена [PERSON] та [PERSON] . Зі слів батька, на момент відвідування кошти для вирішення матеріальних потреб сім`ї - (придбання ліків, продуктів харчування, одягу та ін.) відсутні. На момент відвідування [PERSON] перебував у нестабільному психоемоційному стані: гарячково висловлювався та плакав. Під час спілкування у нього виникали труднощі з формулюванням висловлювань. Чоловік повідомив, шо отримує замісну підтримуючу терапію. Під час відвідування [PERSON] запропоновано соціальний супровід, на який чоловік погодився. За інформацією Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 04.06.2021 року здійснювався супровід родини [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та в якій виховуються неповнолітня [PERSON] . [INFO] та мололітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України від 27 вересня 1991 року (Далі - Конвенція про права дитини)) держави-учасниці вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права. Відповідно до статей 150, 155 Сімейного кодексу України, статей 18, 19 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину та забезпечити право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Таким чином, в порушення вимог статей 3, 19, 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, статей 12, 18, 19 Закону України «Про охорону дитинства», статей 150, 152, 155 Сімейного кодексу України, гр. [PERSON] та гр. [PERSON] умисно, свідомо самоусунулися від виконання покладених на них обов`язків по вихованню та піклуванню за дітьми, не спілкувались з ними, в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надали дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню доньками загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють належних умов для отримання ними освіти, не піклується про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право із обов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно висновку Рішення виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтави ради від 08 січня 2022 року № 37 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , гр.. [PERSON] відносно дітей неповнолітньої [PERSON] [INFO] , малолітньої [PERSON] [INFO] . Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування відповідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, розглянувши матеріали цивільної справи № 554/9701/21 за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до гр. [PERSON] , гр. [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей неповнолітньої [PERSON] [INFO] , малолітньої [PERSON] [INFO] , та відмічає наступне. Мати дітей гр. [PERSON] на даний час ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, часто залишає дітей самих вдома. Не приділяє належної уваги вихованню дітей, джерелом доходу в сім`ї є соціальна виплата, яка витрачається на алкогольні напої. Батько дітей гр. [PERSON] ніде не працює, вживає наркотичні речовини не контролює свій стан, а отже це може привести до непередбачуваних дій, загрожувати життю і здоров`ю дітей. Гр. [PERSON] перебуває на обліку у Полтавському наркологічному диспансері. Повернення дітей в родину загрожує їх життю та здоров`ю. Враховуючи вище викладене, відповідно до статей 150, 155, 164, ч. 5 статті 19 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», гр. [PERSON] , гр. [PERSON] доцільно позбавити батьківськйх прав відносно їх дітей неповнолітньої [PERSON] [INFO] , малолітньої [PERSON] [INFO] . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, так як не приділяють їм уваги, їх не утримують, залишають без догляду та батьківського піклування ,чим ставлять життя та здоров`я дітей під загрозу, не спілкуються з дітьми , тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відповідачі підлягають позбавленню батьківських прав відносно малолітніх доньок. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved