Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області після усунення недоліків від представника позивача адвоката Ходаківського С.І. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з майна, в якій просить скасувати арешт, з усього майна [PERSON] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №23821473, виданий 24.11.2011, видавник ВДВС Вишгородського РУЮ заступник начальника Кучер Андрій Вячеславович. З інформаційної довідки №228752043 від 13.08.2021 року з Державного реєстру боржників прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачу стало відомо, що перебувало на виконанні виконавче провадження №23821473, у межах виконавчого провадження на майно [PERSON] накладено арешт, зокрема на квартиру загальною площею 51, 3 (кв.м), яка складається з двох кімнат, розташована відділом за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира знаходиться у приватній власності позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-3692, виданий 17.10.2014 року.Шляхом перевірки інформації встановлено, що записів в автоматизованій системі виконавчого провадження по виконавчому провадженню №23821473 станом на 22 вересня 2021 року не знайдено. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» п. 9 9 (який діяв до 19.07.2017 ) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1(один) рік. Таким чином, матеріали вищевказаного виконавчого провадження знищені, а дане виконавче провадження завершено до внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, тому провести перевірку даного провадження не можливо. Постановою державного виконавця Бондаренка Олександра Сергійовича від 28.11.2012 року за виконавчим провадженням №23821473, виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до ч. 1ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року - в редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку із тим, що майна яке належить боржнику на праві власності - не виявлено. Відповідно до ст.ст. 22, 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, після повернення виконавчого документа стягувачу він мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом року, таким чином строк до повторного пред`явлення сплив ще 28.11.2013 року. Повторно стягувач виконавчий документ до виконання не пред`являв.На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено дату судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача Ходаківський С.І. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення про задоволення позову не заперечує. Представник Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 07.09.2012 року реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора було зареєстровано обтяження - вид обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12965225, підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №23821473, виданий 24.11.2011, видавник: Вишгородського РУЮ заступник начальника Кучер Андрій Вячеславович, об`єкт обтяження: все майно [PERSON] . Згідно відповіді Вишгородського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), шляхом перевірки інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження ( АСВП) встановлено що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування наявна інформація щодо перебування на виконанні в відділі ДВС Вишгородського РУЮ виконавчого провадження №23821473 з виконання виконавчого листа № 2-1581/08 від 14.12.2010 року Вишгородського районного суду Київської області про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики в сумі 157000,22 грн. на користь [PERSON] , в рамках якого 24.01.2011 року заступником начальника відділу Кучером А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 28.11.2012 року державним виконавцем Бондаренко О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Арешт, накладений на майно боржника не знімався. Також в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування наявна інформація щодо перебування на виконанні в відділі ДВС Вишгородського РУЮ також інших виконавчих проваджень, де боржником був [PERSON] , в рамках яких було винесено постанови про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачеві. В зв`язку з тим, що строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, матеріали усіх виконавчих проваджень знищено, провести перевірку матеріалів виконавчого провадження не можливо. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, вважаю наявність накладеного арешту на все майно яке належить [PERSON] , перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси. За таких обставин, встановивши відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, а також враховуючи, що виконавче провадження в рамках якого накладався арешт на майно завершено та на сьогоднішній день знищено, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved