Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач КП «Київпастранс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10 180,47 коп., третя особа: ПАТ «СК «Здорово». 30.10.2019 року у судовому засіданні за ініціативи позивача залучено у справі співвідповідача ПАТ «СК «Здорово», окрім того позивачем подано уточнену позовну заяву. В обґрунтування позову представник КП «Київпастранс» вказував, що 13.10.2017 року о 00 год. 48 хв. [PERSON] керуючи автобусом марки «Богдан А 09201» д.н.з. [NUMBER] по вулиці Юрія Кондратюка, 5 в місті Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху буксуючи транспортним засобом на гнучкому зчепленні, не мав справну гальмівну систему, не вжив заходів для уникнення наїзду на перешкоду та скоїв зіткнення з автомобілем марки «МАЗ 107162» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року встановлено вину [PERSON] та притягнуто останньго до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Здорово» (поліс АК № 2359731), тому, з метою отримання страхового відшкодування 19.10.2017 року потерпілою стороною - АП №6 КП «Київпастранс» до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Також представник позивача вказує, що 15.03.2018 до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» було подано заяву про виплату страхового відшкодування та копії всіх необхідних документів для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування. Але, за твердженням представника позивача, станом на 10.12.2018 року, не зважаючи на неодноразові звернення потерпілою стороною, страхове відшкодування так і не було виплачено. Окрім того, за твердженнями представника позивача ПАТ «Страхова компанія «Здорово» з 01.02.2018 позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Автобусним парком № 6 КП «Київпастранс» було виконано аварійно-відновлювальні роботи, що підтверджується кошторисом вартості ремонту автобуса МАЗ-107467 держ. № [NUMBER] та актом виконаних робіт від 20.02.2018 року, вартість відновлювального ремонту становив 10 180,47 грн. В зв`язку з тим, що право позивача порушене внаслідок нанесених збитків [PERSON] та неналежним виконанням договірних зобов`язань ПАТ «Страхова компанія «Здорово» позивач вважає за необхідне звернутись з позовними вимогами до обох сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. З огляду на позицію представника позивача, належне повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду, суд вважає можливим продовжити та завершити розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися в судове засідання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне. 13.10.2017 року о 00 год. 48 хв. [PERSON] керуючи автобусом марки «Богдан А 09201» д.н.з. [NUMBER] по вулиці Юрія Кондратюка, 5 в місті Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху буксуючи транспортним засобом на гнучкому зчепленні, не мав справну гальмівну систему, не вжив заходів для уникнення наїзду на перешкоду та скоїв зіткнення з автомобілем марки «МАЗ 107162» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року встановлено вину [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Автобусним парком № 6 КП «Київпастранс» було виконано аварійно-відновлювальні роботи, що підтверджується кошторисом вартості ремонту автобуса МАЗ-107467 держ. № [NUMBER] та актом виконаних робіт від 20.02.2018 року, вартість відновлювального ремонту МАЗ-107467 держ. № [NUMBER] становив 10 180,47 грн. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У відповідності до п. 36.4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі), яка має право на отримання відшкодування, в тому числі особі, яка сплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Здорово» (поліс АК № 2359731). Із матеріалів справи вбачається, що 19.10.2017 року потерпілою стороною - АП №6 КП «Київпастранс» до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.36). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. За твердженням представника позивача, 15.03.2018 року до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» було подано заяву про виплату страхового відшкодування та копії всіх необхідних документів для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (а.с.37). При цьому, зміст вищевказаної заяви, на яку посилається представник Автобусного парку № 6 КП «Київпастранс», як на доказ звернення до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» про виплату страхового відшкодування, не містить ні дати ні номеру заяви. Окрім того, представником позивача не надано підтвердження отримання вказаної заяви ПАТ «Страхова компанія «Здорово». З огляду на те, що представником Автобусного парку № 6 КП «Київпастранс» не надало належного та допустимого доказу на підтвердження звернення із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «Страхова компанія «Здорово», суд не вбачає підстав для стягнення з останніх суми страхового відшкодування. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який добросовісно уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Дана правова позиція підтверджена сталою судовою практикою. Беручи до уваги ст. 1194 ЦК України, яка вказує, що лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди заподіювач шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, при цьому представником позивача не надано підтвердження звернення із заяво про виплату страхового відшкодування до страховика завдавача шкоди, суд вважає що у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди потрібно відмовити.

Outcome: dismissed