Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

13 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначив, що 08 лютого 2019 року рішенням Барвінківського районного суду Харківської області з нього стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] вказав, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час він тимчасово не працює. З 23 листопада 2021 року по теперішній час зареєстрований як безробітній в Барвінківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості , отримує допомогу по безробіттю. Його дружина [PERSON] , [INFO] також тимчасово не працює, з січня 2021 року по теперішній час зареєстрована як безробітна в Барвінківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості, допомогу по безробіттю не отримує . В зв`язку з чим його сім`я перебуває в скрутному матеріальному становищі. Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити та змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати відповідний виконавчий лист. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 14 січня 2022 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засідання проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2019 року стягнуто з [PERSON] ,\~ на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини (а.с.8-9). З довідки № 26 від 11 січня 2022 року та довідки №27 від 11 січня 2022 року, наданих Барвінківською філією Харківського обласного центру зайнятості , вбачається, що [PERSON] з 28 жовтня 2021 по 31 грудня 2021 року зареєстрований як безробітній в Барвінківській філії Харківського обласного центру зайнятості та одержав за цей період дохід в розмірі 1266 (одна тисяча двісті шістдесят шість ) грн. 67 коп (а.с.10-11). З довідки № 14 від 05.01.2022 року вбачається, що [PERSON] з липня 2021 року по грудень 2021 року зареєстрована як безробітна в Барвінківській філії Харківського обласного центру зайнятості (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб , серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] знаходиться шлюбі з [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.15). У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві просить зменшити розмір аліментів посилаючись на те, що його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, та на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , 2014 року народження. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та правової позиції Верховного Суду від 09 серпня 2018 року у справі №640/10064/16-ц, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Що стосується доводів позивача щодо того, що на даний час він зареєстрований як безробітній в Барвінківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості , на яку посилається позивач як на підставу зменшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину, суд зазначає, що така обставина сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Також,\~варто зазначити,\~що \~на момент звернення [PERSON] з 28 жовтня 2021 по 31 грудня 2021 року зареєстрований як безробітній в Барвінківській філії Харківського обласного центру зайнятості та одержує дохід по безробіттю , який позовні вимоги визнав, так і судом при визначені розміру аліментів, відповідно до положень ст.182 СК України, тому зазначене не свідчить про погіршення матеріального стану [PERSON] в порівнянні з лютим 2019 року. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було та враховуючи те, що позивач працездатний, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed