Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви [PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду 30 листопада 2021 року з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини з [PERSON] (надалі Відповідач). В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/4317/19 було винесено судовий наказ 05.08.2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј частини доходу щомісячно. Відповідно до довідки за період з 02 серпня 2019 року по 01 листопада 2021 року заборгованість складає 14629,00 грн. Враховуючи, що сімейним кодексом України передбачена відповідальність за несплату аліментів, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 4438,21 грн. Аргументи учасників справи Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 серпня 2019 року було винесено судовий наказ у справі №210/4317/19 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 02 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). 28 липня 2020 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружина взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18 липня 2020 року (а.с.9). Суду представлена довідка розрахунок про заборгованість по аліментам від 05.11.2021 року за № 23105 сформована Головним державним виконавцем Криворізького ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області ПСМУМЮ (м. Дніпро) Шманіною К.Ю., відповідно до якої Борг відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] за період з 02.08.2019 року по 01.11.2021 року складає 14629,00 грн. (а.с.13-14). Стороною позивача надано розрахунок пені за період з 02.08.2019 року по 01.11.2021 року, який виконаний за загальною формулою, а саме: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 % та відповідно сторона Позивача вважає, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів становить 44438,21 грн. (а.с.4-5). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Законодавством визначена встановлена вина відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, які він зобов`язаний сплачувати, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1ст.196 СК. Знаючи про прийняте судове рішення про стягнення аліментів відповідач повинен був вчиняти дії, пов`язані з його виконанням, контролювати виконання, оскільки його дитина повинна мати належні та достатні засоби для існування. Крім того, як встановлено з довідки головного державного виконавця №23105 від 05.11.2021 року, відповідач, сплачував кошти по аліментних платежах, але не регулярно та не в повному обсязі, а тому, відповідно знав про свій обов`язок щодо утримання неповнолітньої доньки. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Крім того, розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з частинами першою статті 196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд перевіривши наданий розрахунок сторони позивача, вважає, що сторона надала вірний розрахунок виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 3 квітня 2019 р. по справі № 333/6020/16, згідно з якою кількість днів заборгованості відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості). Крім того,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~206\~ЦПК України\~відповідач має\~право визнати\~позов на\~будь-якійстадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позовні вимоги стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ч. 6 ст. 141, ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави суму судового збору у розмірі 454 грн., а інші 50% (454 грн. відповідно) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved