Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

В листопаді 2021 року ТОВ «Вендор-Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просило суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вендор-Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №ВН23-00342 від 18 червня 2018 року в загальному розмірі 32046,19 грн., з яких: 4000,00 грн. тіло кредиту, 28046,19 грн. проценти за період з 18 червня 2018 року по 13 жовтня 2021 року та понесений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 червня 2018 року між «Вендор-Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН23-00342 на суму 4000 грн. Згідно з договором позичальник зобов`язувався повернути наданий йому кредит у розмірі 6180,64 грн., здійснювати погашення кредиту та проценти єдиним платежем в розмірі 1545,16 грн. відповідно до графіку внесків за кредитним договором в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 20% на місяць. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 16 жовтня 2018 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 18 червня 2018 року. Позичальником не виконувалися умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось ще в січні 2019 року. Оскільки кредит не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 4000 грн. Згідно умов договору, а також положень правил надання коштів у позику ТОВ «Вендор - Фінанс» від 31 січня 2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику до дати повного погашення. Відповідно розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладання договору. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 13 жовтня 2021 року складає 28046,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2018 року між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН23-00342 на суму 4000 грн. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 6180,64 грн., здійснювати погашення кредиту та проценти єдиним платежем в розмірі 1545,16 грн. відповідно до графіку внесків за кредитним договором в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 20% на місяць. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 16 жовтня 2018 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 18 червня 2018 року (а.с. 5-10). Відповідно до п. 2.2 договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом, повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до «графіку внесків за договором», єдиним платежем, що становить суму не менше 1545,16 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитодавцем відповідно до ставки, про яку вказано в п. 1.4 цього договору (п. 2.5 договору). Згідно із п. 1.4 договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 20% за період від суми наданого кредиту. Нарахування проводиться за кожен день користування кредитом. При розрахунку процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом у розрахунковому періоді, а кількість днів у році приймається як 365 днів. Відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, порушив умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів. Як слідує із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у відповідача станом на 13 жовтня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 32046,19 грн., з яких: 4000,00 грн. тіло кредиту, 28046,19 грн. проценти за період з 18 червня 2018 року по 13 жовтня 2021 року (а.с. 15). Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора, а тому порушене право кредитора підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №ВН23-00342 від 18 червня 2018 року в загальному розмірі 32046,19 грн., з яких: 4000,00 грн. тіло кредиту, 28046,19 грн. проценти за період з 18 червня 2018 року по 13 жовтня 2021 року. Згідно із ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved