Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

05 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь, грошові кошти у розмірі 196620,81 грн., що включає: суму основного боргу у розмірі 83550,00 грн., суму процентів за користування коштами у розмірі 2401,59 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 898,45 грн., суму інфляційних збитків за період прострочення виконання грошових зобовязань у розмірі 459,52 грн., суми пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день, після дати щомісячного платежу, прострочення виконання зобов`язання у розмірі 109311,25 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 05 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстрований в реєстрі за №441. Згідно п. 1 вказаного договору позики грошових коштів позикодавець надав у власність, а позичальник прийняла грошові кошти у сумі 83550 грн., що згідно курсу НБУ, станом на 05.03.2021 (1 долар США = 27,85 грн.) становить 3000 доларів США, які позичальник зобов`язаний повернути до 05 вересня 2021 шляхом готівкового або безготівкового розрахунку, наступним чином: кожного п`ятого числа, починаючи з 05.04.2021 до 05.09.2021 у розмірі 13925 грн. або еквівалент 500 доларів США на момент платежу, згідно курсу НБУ. Також, даним пунктом договору зазначено, що факт повного розрахунку та припинення даного договору буде стверджуватися підписами про передачу/отримання грошових коштів за даним договором та наявністю у позичальника даного договору та/або нотаріально засвідченою заявою позикодавця про повний розрахунок за даним договором. У відповідності до вимог п. 2 даного договору - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, згідно умов цього договору в повній сумі та в строк, передбачений п. 1 даного договору, що підтверджується розпискою позикодавця. Платіж за цим договором здійснюватиметься в національній валюті України готівкою та буде здійснюватися, згідно комерційного курсу продажу долара США, згідно курсу НБУ, який діятиме на день передачі грошових коштів. Згідно вимог п. 3 даного договору - сторони цього договору стверджують, що грошова сума, вказана в п. 1 договору, передана позичальнику до підписання даного договору. Таким чином, позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 83550,00 грн., що згідно курсу НБУ на цей час становило 3000 доларів США, які відповідач мав повернути у повному обсязі до 05.09.2021, однак відповідач у вказаний строк грошові кошти не повертає, на неодноразові спроби позивача про врегулювання даного питання у позасудовому порядку, відповідач ніяким чином не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає та ухиляється від зустрічі. Відтак, відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим зазначена сума боргу підлягає стягненню, а також сума процентів за користування коштами у відповідності до вимог ст. 1048 ЦК України, виходячи із розміру облікової ставки НБУ, суми пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день, після дати щомісячного платежу, прострочення виконання зобов`язання у відповідності до вимог п. 4 договору позики грошових коштів, відповідно до ст.ст. 549, 1050 ЦК України, 3% річних та інфляційних збитків за період прострочення виконання грошових зобов`язань, згідно вимог ст.ст. 625, 1050 ЦК України, долучивши до матеріалів позовної заяви розрахунки зазначених вище сум грошових коштів. У зв`язку із вищенаведеним, змушений звернутися до суду за захистом свої прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував, оскільки не з`явився відповідач. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася жодного разу з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстрований в реєстрі за №441. Згідно п. 1 вказаного договору позики грошових коштів позикодавець надав у власність, а позичальник прийняла грошові кошти у сумі 83550 грн., що згідно курсу НБУ, станом на 05.03.2021 (1 долар США = 27,85 грн.) становить 3000 доларів США, які позичальник зобов`язаний повернути до 05 вересня 2021 шляхом готівкового або безготівкового розрахунку, наступним чином: кожного п`ятого числа, починаючи з 05.04.2021 до 05.09.2021 у розмірі 13925 грн. або еквівалент 500 доларів США на момент платежу, згідно курсу НБУ. Також, даним пунктом договору зазначено, що факт повного розрахунку та припинення даного договору буде стверджуватися підписами про передачу/отримання грошових коштів за даним договором та наявністю у позичальника даного договору та/або нотаріально засвідченою заявою позикодавця про повний розрахунок за даним договором. У відповідності до вимог п. 2 даного договору - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, згідно умов цього договору в повній сумі та в строк, передбачений п. 1 даного договору, що підтверджується розпискою позикодавця. Платіж за цим договором здійснюватиметься в національній валюті України готівкою та буде здійснюватися, згідно комерційного курсу продажу долара США, згідно курсу НБУ, який діятиме на день передачі грошових коштів. Згідно вимог п. 3 даного договору - сторони цього договору стверджують, що грошова сума, вказана в п. 1 договору, передана позичальнику до підписання даного договору. В термін передбачений договором, грошові кошти не було повернуто. На неодноразові спроби позивача про врегулювання даного питання у позасудовому порядку, відповідач ніяким чином не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає та ухиляється від зустрічі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на 06.09.2021 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 83550 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо нарахування процентів, оскільки такий здійснено у відповідності до положень чинного законодавства. Крім того, стороною відповідача не подано своїх заперечень щодо представленого позивачем розрахунку та не представлено свого розрахунку. Таким чином за період з 06.04.2021 по 10.09.2021 сума процентів за користування грошовими коштами за прострочені строки платежів складає суму у розмірі 2401,59, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того у відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за договором позики суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в порядку ст.625 ЦК України 3% річних в розмірі 898,45 грн., а також інфляційні збитки в розмірі 459,52 грн. Суд погоджується з представленому стороною позивача розрахунком інфляційних збитків та 3% річних, оскільки такий здійснено у відповідності до положень чинного законодавства. Крім того, стороною відповідача не подано своїх заперечень щодо представленого позивачем розрахунку та не представлено свого розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 договору позики грошових коштів, у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені п. 1 даного договору, позичальник зобов`язаний сплатити відповідну грошову суму та сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день, після дати щомісячного платежу, прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 3 чт. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Щодо стягнення суми пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день, після дати щомісячного платежу, прострочення виконання зобов`язання за період з 06.04.2021 по 29.10.2021 у розмірі 109311,25 грн., то суд, зважаючи на те, що вказаний розмір перевищує суму основного боргу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вказаної суми, що складає суму у розмірі 54655,62 грн., яка буде більш справедливою та доцільною у вказаних правовідносинах. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, виглядає наступним чином: 141965,18 х 1966,30 : 196620,81 = 1419,71. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1419,71 грн. судового збору.

Outcome: partial