Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] . Вони з [PERSON] познайомилися 01.02.1994 року, коли остання влаштувалася на роботу в ТДВ «ПМК-76», та з того часу підтримували дружні стосунки. Заявниця проживає за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, на початку 2016 року її чоловік захворів, після чого [PERSON] в березні 2016 року переїхала проживати до неї. Між ними склалися відносини, як у сім`ї між сестрами. У них був спільний бюджет, вони спільно вели господарство. Її чоловік, [INFO] помер. У ці тяжкий для неї період в житті [PERSON] було поряд. На початку 2021 року [PERSON] потрапила до лікарні. [PERSON] взяла на себе витрати на її лікування та обов`язки по догляду за нею. [INFO] [PERSON] померла. Всі витрати щодо поховання останньої вона взяла на себе. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст.1264 ЦК України, вона є спадкоємцем, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. із наміром подати заяву про прийняття спадщини, однак, їй було роз`яснено, що для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , їй необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем відповідно до чинного законодавства. Нотаріусом 30.11.2021 року була заведена спадкова справа за №84/2021. Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з березня 2016 року і до часу відкриття спадщини. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вони були знайомі з 1994 року. Родичів у [PERSON] не було. У березні 2016 року в неї захворів чоловік, та остання переїхала до неї. Вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] , як сестри. У 2021 році [PERSON] захворіла та потрапила до лікарні, де й померла. Просила заяву задовольнити. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] суду показала, що вона сусідка заявниці. [PERSON] та [PERSON] давно дружили. У 2016 році, коли помер чоловік [PERSON] , вона забрала [PERSON] до себе жити за адресою: [ADDRESS] . Вони жили як сестри та вели спільний побут. Свідок [PERSON] суду показала, що вона сусідка заявниці. У [PERSON] був хороший чоловік, який помер. Після його смерті [PERSON] переїхала жити до [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вони жили як одна сім`я, до смерті [PERSON] . Її похованням займалася [PERSON] . Суд, заслухавши вступне слово заявника, представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст.315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.07.2006 року (а.с.8). Із показів свідків, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] з 2016 року по день смерті останньої. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 16.08.2021 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.11). Відповідно до акту про проживання від 30.11.2021 року, затвердженого головою ОСББ Лютик В.Г., та підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] з березня 2016 року по день смерті, а саме до [INFO] (а.с.13). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.11.2021 року, приватним нотаріусом Новосельською І.Л. 30.11.2021 року була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , за №84/2021. Також, з вказаного Витягу, вбачається, що до приватного нотаріуса не зверталися інші особи для отримання спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.23). Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. На підставі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК Українимісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи із положень ч.3 ст.1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Факт, про встановлення якого просить [PERSON] , має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав, як спадкоємця. Зазначені заявником обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved