Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Вінницький міський центр зайнятості в грудні 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди завданої неправомірним отриманням допомоги по безробіттю. Позов мотивував тим, що 06.07.2020 року в період дії обмежень передбачених Постанову КМУ від 11.03.2020 року № 211 до Вінницького міського центру зайнятості звернувся [PERSON] . У зв`язку з чим його реєстрацію здійснювалася у відповідності до п. 5-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про зайнятість населення» без особистої присутності в центрі зайнятості. 06.07.2020 року [PERSON] подав заяву про надання статусу безробітного, в якій зазначив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. На підставі поданої [PERSON] заяви від 06.07.2020 року про призначення допомогу по безробіттю на період з 06.07.2020 року по 01.04.2021 року. 16.10.2020 року центром зайнятості за результатами верифікації з Пенсійним йондом України виявлено, що [PERSON] отримує дохід за кодом «301». Під час відвідування центру зайнятості [PERSON] не заперечував факт отримання ним пенсії та надав копію пенсійного посвідчення, виданого 26.01.2010 року, серії [NUMBER] . На підставі отриманих документів 19.10.2020 року спеціалістом центру зайнятості складено акт № 08-15/354. У зв`язку з тим, що [PERSON] під час звернення не повідомлено центр зайнятості про отримання пенсії за вислугу років йому безпідставно нараховано та перераховано допомогу по безробіттю за період 06.07.2020 року по 29.09.2020 року в сумі 24653,64 грн., а за період з 30.09.2020 року по 18.10.2020 року в сумі 5395,64 грн. Наказом директора центру зайнятості від 19.10.2020 року № 43/20 прийнято рішення про повернення коштів громадянином [PERSON] в сумі 24653,64 грн. та про утримання коштів за період 30.09.2020 по 18.10.2020. 20.10.2020 року при ознайомленні [PERSON] з прийнятим рішенням та актом розслідування додатково з метою досудового врегулювання надано лист - повідомлення про необхідність повернення коштів. Особою на ім`я директора була подана заява про утримання коштів та взято зобов`язання кошти повернути добровільно, однак останнє повернення коштів відбулось 01.04.2021 року. 22.09.2021 року особі повторно з метою досудового врегулювання спору надіслано лист - повідомлення про необхідність повернення коштів. Таким чином, кошти в сумі 24653,64 грн. в добровільному порядку в повному обсязі не відшкодовані. Станом на 10.11.2021 року залишок заборгованості становить 19653,64 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача дану суму, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявсь в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Судом встановлено, що 06.07.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Вінницького міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Із змісту поданої заяви вбачається, що із правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, а також відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг [PERSON] ознайомлений. Разом з тим, 06.07.2020 року відповідачем [PERSON] подано заяву про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. Як слідує з акту № 08-15/354 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 19.10.2021 року під час проведення розслідування страхового випадку обґрунтованості призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття встановлено, що громадянин [PERSON] відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» мав право лише на отримання соціальних інформаційних та консультаційних послуг без права на виплату допомоги по безробіттю. У зв`язку з чим та відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю підлягає поверненню з моменту виникнення обставин, що впливають на порядок її виплати тобто з моменту надання статусу безробітного 06.07.2020 року. Згідно розрахунку Вінницького міського центру зайнятості сума матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, яка підлягає поверненню у зв`язку із встановленням центром зайнятості недостовірних даних [PERSON] , які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю за період з 06.07.2020 року по 18.10.2020 року становить 30049,28 грн.. в т.ч. за період з 06.07.2020 року по 29.09.2020 року кошти в сумі 24653,64 грн. перераховані на особовий рахунок, а за період з 30.09.2020 року по 18.10.2020 року в сумі 5395,64 грн. станом на 20.10.2020 року нараховані, але не перераховані. Станом на 10.11.2021 року залишок заборгованості складає 19653,64 грн. На підставі наказу Вінницького міського центру зайнятості № 43/20 від 19.10.2020 року «Про повернення коштів» відповідачу [PERSON] направлено вимогу № 09-06/7721-20 від 20.10.2020 року про добровільне повернення коштів у розмірі 24653,64 грн. 22.09.2021 року особі повторно з метою досудового врегулювання спору надіслано лист - повідомлення про необхідність повернення коштів. Таким чином, кошти в сумі 24653,64 грн. в добровільному порядку в повному обсязі не відшкодовані. Станом на 10.11.2021 року залишок заборгованості становить 19653,64 грн. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятістьнаселення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання ним своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. З урахуванням обставин отримання відповідачем соціальних виплат за кодом «302» в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, при цьому неповідомлення про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно виплачених коштів у розмірі 19653,64 грн., а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved