Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка не є членом родини позивача. [PERSON] зареєстрована в будинку позивача, але фактично не проживає з 01 листопада 2017 року, її особисті речі відсутні. Просить суд визнати усунути перешкоди у користуванні права власності шляхом визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме приватним житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат Прокопцев С.В., не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу від 10.12.2021 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку, площею 0,0862 га. та житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з реєстру. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, право користування якого просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні. Відповідач в даному будинку зареєстрована, але не проживає, що підтверджується довідкою № 160674 від 14.12.2021 року, виданою військово цивільною адміністрацією Краматорського району Донецької області За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, право користування якого просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] в даній квартирі зареєстрована, але не проживає, не є членом сімі`ї позивача, а тому не має права користування вказаним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved