Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2011 у справі з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З моменту ухвалення судом рішення змінилися обставини, що мають значення для визначення розміру аліментів, стягнутих судом. Так, позивач зазначає, що 09.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з народженням дитини у другому шлюбі подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. 30.09.2021 року він був звільнений з посади відповідно до п.5 ст.23 ЗУ «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію». Оскільки факт народження другої дитини є зміною сімейного стану, що є підставою для зміни розміру присуджених аліментів, позивач просить суд позов задовольнити та зменшити розмір аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку на ј частину. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2011 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітків але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.09.2011 року і до досягнення повноліття [PERSON] . Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] як на підставу для зменшення розміру аліментів, присуджених судом про стягнення з нього на утримання дочки, посилається на те, що у другому шлюбі у нього народився син [PERSON] , [INFO] , і що з народженням дитини у другому шлюбі унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом розмірі. Крім того, позивач зазначає, що 30.09.2021 року він був звільнений з посади відповідно до п.5 ст.23 ЗУ «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2016 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наказу №213/к від 17.09.2021 року Державно установи «Центр пробації» [PERSON] звільнено з посади начальника Броварського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, 30.09.2021 року за власним бажанням. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом раніше розмірі. Матеріали справи не містять доказів про доходи позивача після звільнення з органів поліції та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі, з огляду на витрати, які він несе на іншу дитину, розмір яких також не підтверджений. Сам факт народження іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed