Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.04.2020 року позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 16 600 грн. 00 коп. за усним договором позики в борг, з метою оплати послуг з ремонту зламаного ноутбуку Apple A 21 59 серія FVFZ1L412. На підтвердження боргового зобов`язання відповідачем власноруч була написана розписка від 04.04.2020 року, в якій вказано, що вона, [PERSON] , зобов`язується повернути 20 000 грн. 00 коп. [PERSON] , якщо рішення у справі з компанією «Touch» вирішується на користь відповідача, у всіх інших випадках вона, [PERSON] , зобов`язується повернути [PERSON] грошові кошти в повному обсязі у розмірі 16 600 грн. 00 коп. в строк до одного місяця з моменту винесення рішення і урегулювання спору з компанією «Touch», або якщо спір врегульовується в іншій спосіб, вона, [PERSON] , зобов`язується повернути грошові кошти частинами, в строк до 01.12.2020 року. Незважаючи на досягнуту домовленість станом на день подачі позовної заяви відповідач свої зобов`язання не виконала жодним чином, повернення грошових коштів з її боку на користь позивака не здійснено. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] , на свою, [PERSON] , користь суму заборгованості за договором позики від 04.04.2020 року у розмірі 16 600 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 84 грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав суду відповідну заяву. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 04 квітня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики. Відповідно до умов якого [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 600 грн. 00 коп. з метою оплати послуг з ремонту зламаного ноутбуку Apple A 21 59 серія FVFZ1L412. На підтвердження боргового зобов`язання відповідачем власноруч була написана розписка від 04.04.2020 року, в якій вказано, що вона, [PERSON] , зобов`язується повернути 20 000 грн. 00 коп. [PERSON] , якщо рішення у справі з компанією «Touch» вирішується на користь відповідача, у всіх інших випадках вона, [PERSON] , зобов`язується повернути [PERSON] грошові кошти в повному обсязі у розмірі 16 600 грн. 00 коп. в строк до одного місяця з моменту винесення рішення і урегулювання спору з компанією «Touch», або якщо спір врегульовується в іншій спосіб, вона, [PERSON] , зобов`язується повернути грошові кошти частинами, в строк до 01.12.2020 року. Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного договору, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення позики, внаслідок чого за нею, [PERSON] , на день подання позову за таким договором виникла заборгованість на загальну суму 16 600 грн. 00 коп. - сума боргу. Матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2020 року позивач звернувся у позасудовому порядку до відповідача із вимогою на повернення грошових коштів, однак така вимога залишилась без задоволення з боку відповідача по справі. Оскільки відповідач у добровільному порядку своїх договірних зобов`язань перед позивачем не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Щодо стягнення основної суми боргу суд зазначає про наступне. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язувалася прийняти позику, та повернути її у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми в іноземній валюті позивачеві матеріали справи не містять. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Оскільки факт не повернення у повному обсязі позики відповідачем підтверджено матеріалами справи, і останньою не спростовано шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів на адресу суду, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом такої позики у розмірі у розмірі 16 600 грн. 00 коп. Щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми суд зазначає про наступне Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних за весь час простроченняна підставі ст.625 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки правові підстави такого стягнення прямо передбачені матеріальним законом. Таким чином, з огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі щодо заявлених вимог про стягнення із відповідача, як позичальника, на користь позивача за Договором позики від 04.04.2020 року грошової суми у розмірі основного боргу у розмірі 16 600 грн. 00 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за період, що визначений у своєму позові позивачем з 02.12.2020 року по 01.02.2021 року, у розмірі 84 грн. 48 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved