Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач 19 квітня 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ЛК-00941266 від 19 березня 2020 року у розмірі 8389,67 грн. та судові вирати в розмірі 2270,00грн. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" та відповідачем укладено кредитний договір на суму 2500,00 грн. з оплатою процентів за використання кредитом. ТОВ «ЛАЙМ КЕШ» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором на підставі Договору факторингу від 04 червня 2020 року на користь кредитора ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ". Кредитодавець виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов"язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит згідно з договором, відповідач, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконала, в визначені Кредитним договором строки, а саме на 21 квітня 2021 року заборгованість не погасив, не сплачує нараховані у відповідності до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування ним, таким чином ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлена вимога про сплату заборгованості. Заборгованість за Кредитним договором відповідачем не погашена та станом на 21 квітня 2021 року склала 8389,67 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 2500,00 грн., відсотки за користування кредитом - 5800,00 грн., три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України - 89.67 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 17 травня 2021 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що 19 березня 2020 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" та [PERSON] укладено кредитний договір №ЛК-00941266 (а.с.7-12), відповідно до умов якого ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн., а позичальник зобов"язався повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування ним в розмірі та в порядку, визначеному договором. Відповідно до п.1.2, 1.3 зазначеного договору строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання Кредиту (безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний Позичальником, або надання готівкових коштів Позичальнику). Закінчення виконання строку дії кредитного договору не припиняє зобов"язання, яке не було виконане належним чином однією із сторін. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" повністю виконало взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, що підтверджується видатковим касовим ордером від 19 березня 2020 року на суму 2500 грн. (а.с.16). 04 червня 2020 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" (клієнт) та ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" (фактор) укладено договір факторингу №ЛЛ-04/06-20 (а.с.20-26), відповідно до умов якого ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" відступило на користь ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" своє право грошової вимоги до третіх осіб (боржників), строк платежу за яким настав (наявні вимоги), а також право вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутні вимоги) на підставі кредитних договорів, зазначених у додатку №1 до цього договору. Відповідно до п. 2.6 договору факторингу з моменту відступлення прав грошових вимог Клієнт вибуває з правовідносин, які виникли між ним та боржниками на підставі кредитних договорів, зазначених в додатку №1 до цього договору, а фактор заміщує у вказаних правовідносинах клієнта як особу, що має право вимоги. Після відступлення прав грошових вимог до фактора переходить право нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитними договорами боржників. З наявного у матеріалах справи витягу з виписки з додатку № 1 до акта приймання-передачі документів до договору факторингу № ЛЛ-04/06-20 від 04.06.2020 року вбачається, що ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № ЛК-00941266 від 19.03.2020 року, укладеним між ТОВ «ЛАЙМ КЕШ» та [PERSON] (а.с.27). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.30) вбачається, що за підрахунками позивача у відповідача станом на 21 квітня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 8389,67 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 2500,00 грн., відсотки за користування кредитом - 5800,00 грн. (де 800,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 5000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору), три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України - 89.67 грн. Зазначений розрахунок заборгованості, проведений позивачем, відповідачем не спростовано, а тому приймається судом до уваги. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Матеріали справи містять копії повідомлень від 04 червня 2020 року та від 21 січня 2021 року, направлених позивачем на адресу відповідача, про перехід права вимоги та розмір заборгованості (а.с.28-29). Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, що було б належним виконанням відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, та не надав суду доказів такого належного виконання зобов"язання, а також після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ». Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач, та не направив суду жодних заперечень щодо вимог позивача, а тому, з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеними посилання позивача на існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у сумі, зазначеній у розрахунку заборгованості. Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому нарахування позивачем 3% річних від простроченої суми грунтується на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 8389,67 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 2500,00 грн., відсотки за користування кредитом - 5800,00 грн. (де 800,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 5000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору), три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України - 89.67 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved