Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , зокрема на: 1/2 частину в порядку спадкування після батька [PERSON] , померлого [INFO] та 1/2 частину в порядку спадкування після матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , відноситься до категорії колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] , а отже кожен з них мав право на 1/2 частку вищевказаного будинку. За життя батьки склали заповіти, якими все належне їм майно заповіли позивачу. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] . Спадщину, у встановленому законом порядку, після батьків прийняв позивач, проте державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач не має іншої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, тому за захистом своїх прав змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. У поданій до суду заяві представник позивача просив розглянути справу за відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Представник відповідача Ніжинської міської ради Ніжинського району Чернігівської області Лях О.М. надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши\~ матеріали\~ справи,\~ суд\~ приходить до\~ наступних висновків. З довідок КП «Ніжинське МБТІ» № 02221 від 05.09.2019 року та № 596 від 21.08.2019 року, вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 12-13). Довідкою Кунашівсько-Переяслівського старостинського округу Ніжинської територіальної громади від 01.09.2021 року за № 575/19-11 (а.с. 20) підтверджується, що домоволодіння [ADDRESS] відносилось до категорії колгоспний двір, станом на 15.04.1991 року у ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,\~ майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови\~\~Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.\~\~\~ Враховуючи, що у вказаному будинку станом на 15.04.1991 року проживали [PERSON] та [PERSON] , кожен з них, як член колгоспного двору, мав право на 1/2 частку будинку. Копіями свідоцтв про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] (а.с. 24-25). З наданих Ніжинською районною державною нотаріальною конторою копій спадкових справ вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв їх син - [PERSON] (а.с. 42-60). Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 16.07.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів (а.с. 23). У пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. \~ \~ \~Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову щодо визнання права власності на будинок. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має всі підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на житловий будинок, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved