Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

07 жовтня 2021 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 77 923,09 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.04.2017 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №70-608-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Сторонами було узгоджено, що встановлюється ліміт кредитної лінії у розмірі 50000,00 грн. з пільговим періодом для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах у кількості 55 днів. Таким чином відповідачу було надано кредит. Відповідачем, в порушення прийнятого на себе зобов`язання, не було здійснено повернення у повному обсязі кредитних коштів, тому відповідачу було перенесено заборгованість в розмірі 50 000,00 грн. на рахунок простроченої заборгованості. В порушення п.п. 2.2., 2.4., 3.1.1.,4.5 Договору, відповідачем не сплачені проценти за користування кредитом за період з 31.03.2017 р. по 28.07.2017 р. включно в розмірі 6 597,25 грн. За порушення строків сплати обов`язкового мінімального платежу (в т. ч. сплати не в повному обсязі) більше ніж на 90 календарних днів поспіль, Відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 40% від суми встановленого ліміту (п.4.7. Додатку №1 до Договору). Сума штрафу в такому випадку становить 20 000,00 грн. Також, за несвоєчасне внесення або внесення не в повному обсязі обов`язкового мінімального платежу (згідно з п. 4.4. Додатку №1 до Договору розмір обов`язкового платежу становить 7,0% від суми заборгованості), Відповідач сплачує штраф у розмірі 10% від суми невнесеного обов`язкового платежу (п. 4.5. Додатку №1 до Договору). Сума штрафу в такому разі становить 1 325,84 грн. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за Договором № 70-608-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії станом на 01.12.2020 р. становить 77 923,09 грн. та складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 50 000,00 грн., залишку нарахованих та несплачених відсотків за період від 31.03.2017 р. по 28.07.2017 р. включно в розмірі 6 597,25 грн. та суми штрафів у розмірі 21 325,84 грн. 25 жовтня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами, які надсилались за останньою відомою адресою місця реєстрації, не було отримано, конверт повернувся з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Виклик відповідача до суду здійснювався також в порядку ч. 11 ст.128, ч. 10 ст.187 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 14.04.2017 року між [PERSON] та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК», правонаступником якого з 31.10.2018 р. є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК», було укладено Договір №70-608-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (а.с. 7-9). 14.04.2017 року [PERSON] підписано анкету-заяву на відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 10). Згідно з п. 1.1. Договору, позивач відкриває відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , в гривні, на підставі отриманої від Клієнта Заяви-Анкети встановленого зразка, видає платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування Картрахунку Клієнта та надає кредитні кошти (встановлює ліміт овердрафту/кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, Банк зобов`язується приймати та зараховувати на Картрахунок, відкритий Відповідачу, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Відповідача про перерахування і видачу відповідних сум з Картрахунку та проведення інших операцій за цим рахунком відповідно до законодавства України. Згідно з п. 1.4. Договору, цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «МЕГАБАНК» , а Картка, що видається на підставі цього Договору є власністю Банку. Цей Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договір. Підписи Сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання Сторонами цього Договору Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього Договору. Згідно з п. 2.1. Договору, Банк надає Відповідачу у тимчасове користування грошові кошти шляхом сплати з Картрахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах ліміту овердрафту/кредитної лінії, визначеного цим Договором. Як зазначає позивач, відповідачем не було в повному обсязі повернуто кредитні кошти. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 14.04.2017 р. №70-608-170-К, заборгованість відповідача перед позивачем складає 77 923,09 грн. та складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 50 000,00 грн., залишку нарахованих та несплачених відсотків за період від 31.03.2017 р. по 28.07.2017 р. включно в розмірі 6 597,25 грн. та суми штрафів у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 12). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦП України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦП України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти, які не були вчасно повернуті, відповідачем не спроставано факт надання кредитних коштів, які не були повернуті, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі та до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 77 923,08 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved