Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту наявності родинних відносин, та внесення змін до актового запису. Вимоги заяви мотивовано тим, що батьком заявника є [PERSON] . Зважаючи на антисемітські настрої у СРСР, що супроводжувались обмеженнями у соціальному житті та побутових відносинах для євреїв або людейєврейського походження, додання до прізвищ батька та брата « [PERSON] «-ов», яке є притаманним для прізвищ російського походження, булозастосовано умисно, з метою приховання єврейського коріння, що слугувалоперешкодою для майбутнього повноцінного життя у СРСР. Також у зв`язку з вищезазначеними обставинами, батьки заявника вирішили зазначити прізвище заявниці - за дівочим прізвищем матері « [PERSON] », а її по батькові було вказане за іменем батька матері « [PERSON] ». Це дозволило уникнути негативного ставлення до неї як до особи єврейського походження, а також дозволило її сім`ї отримати кращі умови для спільного проживання. Вказане стосувалося і її брата - [PERSON] , - батьком якого був [PERSON] . В подальшому, після одруження заявницею було змінено прізвище на [PERSON] . Повідомила суду, що вона постійно проживала однією сім`єю з батьком. Відтак, має намір встановити факт її родинних стосунків з батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису про її народження. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року, Галицьким районним судом м. Львова було відкрито провадження по справі. Заявником було подано до суду заяву про здійснення розгляду без її участі. Вказала, що вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа по справі будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи свого представника до суду не направила. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щозгідно паспорту серії [NUMBER] , анкетними даними заявника є - [PERSON] . Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що нареченою [PERSON] значиться [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07 грудня 2021 року, анкетні дані заявника до одруження - [PERSON] (батьком зазначений « [PERSON] »). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження батька [PERSON] ,- [PERSON] (який народився [INFO] ). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 07 грудня 2021 року, останній помер [INFO] . Національність [PERSON] - єврей. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 07 грудня 2021 року, [PERSON] (матір заявниці) померла [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження від 30січня 1946 року, батьками [PERSON] (рідного брата позивача) є [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується й свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Як вбачається звитягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 07 грудня 2021 року, [PERSON] (який в подальшому змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ») помер - [INFO] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 грудня 2021 року підтверджується, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінено на [PERSON] . Архівним витягом встановлено, що « [PERSON] », згідно протоколу засідання виконавчого комітету Станіславської міської Ради депутатів трудящих від 12 червня 1950 року № 551, було надано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно загальних відомостей про учня - [PERSON] ,- остання проживала за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих Івано-Франківська №210/9 від 29 квітня 1971 р., - [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] , яка й досі перебуває у власності позивача. За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, якщо це тягне за собою настання певних правових наслідків. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності до ч. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ст. 273 ЦПК (за попередньою редакцією) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявностізазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. В пункті 15 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 Сімейного кодексу України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України. Частино 3 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачає, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне виховання чи утримання батьком і матір`ю дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільне виховання чи утримання батьком і матір`ю дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У ст. 59 Кодексу про шлюб та сім`ю України зазначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Батьки користуються рівними правами і несуть рівні обов`язки щодо своїх дітей і у випадках, коли шлюб між ними розірвано. Згідно зі ст. 80 Кодексу про шлюб та сім`ю України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно п. 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відтак, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом було встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] , а відтак заява останньої є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved