Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що відповідач [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] . Відповідач, сплачує аліменти на утримання свого сина [PERSON] на підставі Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21.02.2020 р. по справі № 461/6733/19, яким позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , який навчається за денною формою у Вищому навчальному закладі «Українська академія друкарства», аліменти на його утримання у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 05.10.2019 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23-х річного віку. Позивач зазначає, що станом на 2021 р. його додаткові витрати становлять: оплата за навчання 63\~000 грн, технічні засоби для дистанційного навчання 42\~990,51 грн, витрати на спорт, а саме одяг та взуття 34\~484 грн, техніка 39\~189,10 грн. Крім цього, позивача зазначає, що навчається на кафедрі військової підготовки за програмою офіцерів запасу в Національній академії сухопутних військ ім. Петра Сагайдачного, у зв`язку із чим за два роки навчання необхідно оплатити 20\~000 грн. та придбати навчальну форму, вартість якої становить 2\~500 грн. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний оплатити половину вказаних додаткових витрат, тому просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. /а.с.25/ 15 листопада 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. /а.с.44-71/. 04 лютого 2022 року від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат в сумі 56336,05 грн., на оплату проживання, навчання та лікування за станом здоров`я. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимоги. Просили суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 129 Конституції України,\~ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з\~ст. 3 ч. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2020 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про утримання повнолітньої дитини задоволено частково. З [PERSON] на користь [PERSON] , який навчається за денною формою у Вищому навчальному закладі «Українська академія друкарства», вирішено стягувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х річного віку. Крім цього, згідно рішення Галицького районного суду від 01.03.2021р., залишеного без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 11.08.2021р. по справі №461/314/21 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів відмовлено. Участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачено\~ч.1 ст.185 СК України\~- той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Натомість\~ст.201 СК України\~«Застосування норм цього\~Кодексу\~до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина» передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються нормистатей\~187,189-192і194-197цього\~Кодексу. Так, 09.01.2019 р. з досягненням повноліття позивачем - [PERSON] , [INFO] , втратив правовий статус дитини (ст.6 СК України), отже, вказані позовні вимоги стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Разом із тим, норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітнього дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правиласт.185\~СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199\~цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме така правова позиція щодо застосуваннящодо застосування\~статті 185\~СК України при розгляді спору про стягнення додаткових витратах на повнолітню дитину викладена у Постановах Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, від 24 липня 2019 року по справі №521/2016/16-ц. Також, така правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15. За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4\~ст.263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, вимоги про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, що навчається, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Виходячи із наведених норм права та обставин справи, приймаючи до уваги засади справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства, оцінюючи аргументи сторін та докази за своїм внутрішнім переконанням (ст.89 ЦПК України), суд не знайшов підстав для задоволення позову, у зв`язку із чим у задоволенні такого слід відмовити. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: dismissed