Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

У вересні 2021 року ТОВ "Траст Ассістанс Україна" звернулося до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування позову вказано, що 04.06.2018 року в м. Миколаєві по вул. Десантників сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ЗАЗ 1103", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Hyundai", реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортний засіб "Hyundai" було пошкоджено з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого транспортного засобу, була застрахована у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" (поліс №АМ/0869681). 15.08.2018 року постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 і 124 КУпАП, та 30.08.2018 року ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" відшкодовано власнику пошкодженого транспортного засобу "Hyundai" 8858,20 грн. витрат на ремонт автомобіля. 01.06.2021 року між ТОВ "Траст Ассістанс Україна" та ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" до [PERSON] перейшло до ТОВ "Траст Ассістанс Україна". Посилаючись на викладене та пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на право звернення до винної у ДТП особи з регресним позовом, оскільки [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, позивач просить суд про стягнення з відповідача на його користь 8858,20 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також суму сплаченого судового збору. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він, не заперечуючи обставин, викладених у позові, пославшись на те, що позивачем не вірно застосовано положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки до даних правовідносин мають застосовуватися інші норми, зокрема ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", просить про застосування судом наслідків спливу позовної давності, у звязку із чим просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві, разом з іншим, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , заявлені позовні вимоги не визнав, вказав на пропуск позивачем звернення до суду із позовом, який має відліковуватись саме з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода. Вивчивши доводи позову, відзиву на позовну заяву, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15.08.2018 року постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/1052/18, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 і 124 КУпАП. Згідно з вказаною постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області, 04.06.2018 року, о 14-40 год., в м. Миколаєві по вул. 68 Десантників, [PERSON] керував автомобілем ЗАЗ-110380, н.з. [NUMBER] , починаючи рух та змінюючи його напрямок праворуч в районі будинку № 67, не впевнився в безпеці свого маневру та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч від нього т.з Hyundai І 30, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України. Крім того, 04.06.2018 року о 14-40 год., в м. Миколаєві по вул. 68 Десантників, в районі будинку № 67, [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ-110380, н.з. [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ЗАЗ 1103", реєстраційний номер [NUMBER] , згідно з полісом №АМ/0869681 застрахована у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай". Станом на 04.06.2018 р. вказаний поліс був діючим. Потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] 05.06.2018 року та 06.06.2018 року на ім`я генерального директора ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." надано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю керованого ним транспортного засобу Hyundai І 30, д.н. [NUMBER] , та забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ-110380, н.з. [NUMBER] ,під керуванням водія [PERSON] , та заяву про страхове відшкодування відповідно. Згідно з висновком дослідження спеціаліста № 76-D/41/7 від 16.07.2018 року, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ Hyundai І 30 (державний номер [NUMBER] ), внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, складає 11829,84 грн. Згідно до Страхового акту № 18.59.0869681-687, затвердженого рішенням комісії ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." 30.08.2018 року, розмір страхового відшкодування, за виключенням безумовної франшизи та суми вирахування ПДВ, складає 8858,20 грн. За даними платіжного доручення № 7052 від 30.08.2018 року, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." виплатила страхове відшкодування [PERSON] згідно до Страхового акту № 18.59.0869681-687 від 30.08.2018 року без ПДВ в сумі 8858,20 грн. Відповідно до договору № 1 ТАУ «Про відступлення права вимоги» від 01.06.2021 року, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." та ТОВ "Траст Ассістанс Україна" уклали договір про відступлення права вимоги, за яким право грошової вимоги від ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" до [PERSON] на суму 8858 грн 20 коп. перейшло до ТОВ "Траст Ассістанс Україна". Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування"). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України "Про страхування". До них, п. 9 ч. 1 вказаної статті, відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги\~(регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування, у тому числі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Крім того, п. 27 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації\~перебіг строку\~позовної давності\~починає обчислюватися\~з моменту\~виникнення страхового\~випадку,\~а при\~регресі -\~з того\~моменту,\~коли страховик\~виплатив страхове\~відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику, у зв`язку з порушенням умов договору страхування. Таким чином вимога позивача ТОВ "Траст Ассістанс Україна", як страховика завдавача шкоди, до самого завдавача шкоди [PERSON] , є регресною, а тому має регулюватися саме положеннями ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Строк позовної давності у даному випадку починає обчислюватися із моменту коли страховик виплатив страхове зобов`язання, а саме з 30.08.2018 року. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач як у своєму відзиві, так і у судовому засіданні, вказував на пропуск строку позивачем для звернення до суду із позовом про стягнення з нього, як винуватця ДТП, який до того ж залишив місце ДТП, шкоди, завданої внаслідок цієї ДТП, вважаючи, що правовідносини, що виникли між страховиком та відповідачем є суброгаційними, а не регресними, що є підставою для відмови у позові. Проте, як встановлено судом, ці твердження відповідача є помилковими, виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, висловленої у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Як встановлено судом, 30.08.2018 року страховиком ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого у ДТП транспортного засобу Hyundai І 30, д.н. [NUMBER] , [PERSON] , а з позовом ТОВ "Траст Ассістанс Україна", якому згідно з договором № 1 ТАУ «Про відступлення права вимоги» від 01.06.2021 року, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." відступлено право вимоги до [PERSON] на суму 8858 грн 20 коп., згідно з даними поштового конверту, звернулося до суду 30.08.2021 р., тобто в межах строку позовної давності, який у цьому конкретному випадку має відлічуватись саме з моменту виплати страхового відшкодування, а не з моменту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.06.2018 р., на чому наголошує відповідач. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved