Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить позбавити [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеному домоволодінні зареєстровані сини позивача [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 1980 року народження, та [PERSON] , 1974 року народження, яка не є родичем позивача. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у належному позивачу будинку, вона фактично позбавлена права щодо отримання субсидії на оплату комунальних послуг, чим порушується її право власності, а тому позивач звертається до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.12.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.01.2022, залучено до участі у справі третю особу. 18.01.2022 підготовче судове засідання відкладено до 08.02.2022 у зв`язку з неявкою відповідачів. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2022. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглядати без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі не надали, причини неявки у судове засідання не повідомили. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій повідомив, що з 31.12.2021 змінив місце реєстрації. Представник третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору, Новопсковської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 09.02.1981, зареєстрованого 04.03.1982 нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Корнієнко Н.В. за № 177 у реєстрі, згідно рішення виконавчого комітету селищної ради депутатів трудящих № 70 від 09.02.1981 про надання земельної ділянки, надано право індивідуального будівництва житлового будинку [PERSON] на праві безстрокового користування земельною ділянкою [ADDRESS] , загальною площею 800 кв.м. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 07.07.1995 Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 07.07.1995 уклали шлюб, актовий запис № 43. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 286798185 від 25.11.2021 зареєстровано 22.11.2021 право приватної власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 116,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою № 3550, виданою виконавчим органом Новопсковської селищної ради 29.11.2021, [PERSON] , 1961 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1968 р.н., син [PERSON] , 1987 р.н., донька [PERSON] , 1996 р.н., син [PERSON] , 1980 р.н., не родич [PERSON] , 1974 р.н., проживає, але не зареєстрований [PERSON] , 1992 р.н. Відповідно до\~акту підтвердження\~не проживання,\~складеного 26.11.2021\~спеціалістом відділу\~соціального захисту\~населення Новопсковської\~селищної ради\~Єршовою К.С.,\~в присутності\~громадян [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~підтверджено факт\~не проживання\~по [ADDRESS] ,з вересня 2014 року по теперішній час 2021 рік [PERSON] , 1987 року народження, який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З акту\~підтвердження не\~проживання,\~складеного 26.11.2021\~спеціалістом відділу\~соціального захисту\~населення Новопсковської\~селищної ради\~Єршовою К.С.,\~в присутності\~громадян [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~вбачається,\~що [PERSON] ,\~1980\~року народження,\~не проживає\~по [ADDRESS] ,з листопада 2002 року по теперішній час 2021 рік. Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~акту підтвердження\~не проживання,\~складеного 26.11.2021\~спеціалістом відділу\~соціального захисту\~населення Новопсковської\~селищної ради\~Єршовою К.С.,\~в присутності\~громадян [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~підтверджено факт\~не проживання\~по [ADDRESS] ,з 2019 року по теперішній час 2021 рік [PERSON] , 1974 року народження. Згідно довідки № 03, виданої 04.01.2022 виконавчим органом Новопсковської селищної ради, [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги має такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , 1991 року народження, донька [PERSON] , 2015 року народження. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. ст. 379, 382\~ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 4 ст.\~9\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно із ст.\~71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом\~обставини свідчать\~про те,\~що [PERSON] \~ з\~листопада 2002\~року та\~ [PERSON] \~ з\~2019\~року \~фактично не\~проживають за\~адресою:\~ [ADDRESS] , що останніми не заперечено. Отже, суд вважає доведеним, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад 6 місяців не проживають за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні. Таким чином позовні вимоги в частині позбавлення права користування [PERSON] та [PERSON] житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача до [PERSON] суд зазначає наступне. У заяві від 10.01.2022 відповідач [PERSON] посилається на те, що з 31.12.2021 змінив місце реєстрації з [ADDRESS] , на [ADDRESS] . На доказ вказаної обставини надав довідку № 03, видану виконавчим органом Новопсковської селищної ради 04.01.2022, відповідно до якої [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] . Отже [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] на час розгляду справи не зареєстрований та не проживає. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.У зв`язку з чим, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] сплачений нею при поданні позовної заяви, у розмірі по 454,00 грн. з кожного.

Outcome: partial