Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною. В обґрунтування своєї заяви вказала, що з червня 2016 р. її рідна сестра страждає на психічну хворобу з діагнозом: екзогенна енцефалопатія неуточненого походження, розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю із значним інтелектуально-мнестичним зниженням, частково з деліріозними вкрапленнями, у зв`язку з чим, неодноразово проходила лікування в психоневрологічному диспансері. Через своє психічне захворювання, яке в даний час має стійкий хронічний характер, сестра заявника не може розуміти наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, байдужа до всього оточуючого, неадекватно реагує на оточуючу обстановку, не може розуміти значення своїх дій і керуватися ними, у зв`язку із чим, заявник звернулася до суду із вищевказаною заявою. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, додатково надала свої пояснення по суті поданої заяви. Представник заінтересованої особи відділу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників даного судового розгляду, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що заява про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник по справі та особа, стосовно якої вирішується питання є рідними сестрами. Родинні відносини, які підтверджують факт, що заявник дійсно являється рідною сестрою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ), виданого 21.07.1976 р. відділом ДРАЦС Подільського району м. Києва, про що було зроблено запис за № 1310-та свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ), виданого 31.07.1979 р. відділом ДРАЦС Подільського району м. Києва, про що було зроблено запис за№ 1239 (а.с. 18). Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 298 Цивільного процесуального кодексу суд за наявності достатніх даних про психічний розлад фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її цивільної дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу. 03 листопада 2021 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва по вказаній справі було призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення експерта було поставлені наступні питання: 1) чи страждає [PERSON] , [INFO] хронічним, стійким психічним розладом?; 2) чи здатна [PERSON] , [INFO] , розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними? 31.12.2021 р. на адресу суду надійшов Висновок СПЕ № 678 від 25.11.2021 р., з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - «Деменція поєднаного (інтоксикаційно-судинного) генезу». За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Єдиною підставою для визнання фізичної особи недієздатною є наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Поняття психічного розладу згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» - це розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно абз. 1 п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби; інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. В силу ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Положенням ч. 1 ст. 41 ЦК України, зазначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування чи заінтересованої особи. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Роз`яснити заявнику [PERSON] положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст.300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною. За таких обставин, суд, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і встановити над нею опіку, призначивши останній опікуна рідну сестру [PERSON] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved