Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 26 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 9791. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 21 жовтня 2021 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67147157 від 18 жовтня 2021 року. Відповідно до виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 26 травня 2021 року, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 007-09011-04-007 від 04 липня 2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк. У виконавчому написі вказано, що строк виконання настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 06 жовтня 2017 року по 05 квітня 2021 року. Сума заборгованості за виконавчим написом становить 14320,18 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, з порушенням умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, відсутність нотаріально посвідченого Кредитного договору. Просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67147157 на підставі виконавчого напису № 9791 від 26 травня 2021 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05 листопада 2021 року справу передану на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 9791 від 26 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13120,41 грн., до набрання чинності рішенням у даній справі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. 03 лютого 2022 року представник позивача - адвокат Польська М.О. надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без їх участі. Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 31 січня 2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на вимогу суду представника Шпичак К.М. , в якій просить суд долучити до матеріалів справи копію Кредитного договору № 007-09011-040707 від 04 липня 2007 року. Правом подання відзиву не скористалися. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта І.М. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників. Судом встановлено, що 04 липня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладеного Договір № 007-09011-040707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого позивачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , видано платіжну картку та відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 500,00 грн. Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., вчиненого 26 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9791, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за Кредитним договором № 007-09011-040707 від 04 липня 2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 41-К від 06 жовтня 2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованості за Кредитним договором № 007-09011-040707 від 04 липня 2007 року у розмірі 14320,18 грн., за період з 06 жовтня 2017 року по 05 квітня 2021 року. (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти І.М. від 18 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 9791 від 26 травня 2021 року. (а.с. 8). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні 26 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. виконавчого напису на підставі заяви ТОВ «ФК «Кредит -Капітал». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), який відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, окрім перевірки додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд повинен перевірити доводи боржника й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджений текст кредитного договору від 04 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] , за умовами якого позивачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , видано платіжну картку та відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 500,00 грн. Відповідно до п. 1.4 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Суд вважає слушними доводи позивача щодо порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. З огляду на зазначене, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 26 травня 2021 року за реєстровим номером № 9791 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 007-09011 - 040707 від 04 липня 2007 року у розмірі 14320,18 грн., таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн., що разом становить 1362,00 грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved