Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

До Білгород-Дністровський міськрайонного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] заінтересована особа Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що заявник є сином\~\~ [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №246. Після смерті відкрилася спадщина у вигляді 61/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивач вважається таким, що прийняв спадщину мами відповідно до ст. 1268 ЦК України. У 2021 році позивач звернувся до нотаріальної контори за консультацією з приводу оформлення спадщини, але після огляду наданих ним документів нотаріусом встановлено, що йому необхідно у судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та померлою мамою, так як є розбіжності у прізвищі мами у його свідоцтві про народженні та у свідоцтві про її смерть, а саме: у свідоцтві про народження позивача прізвище мами вказано як [PERSON] , у свідоцтві про смерть прізвище мами вказано, як [PERSON] , а у позивача не має документів, підтверджуючих заміну прізвища мами з [PERSON] на [PERSON] . Померла змінила своє прізвище з [PERSON] на дошлюбне [PERSON] , але коли і де вони змінила своє прізвище позивачу не відомо, оскільки на той час він був малолітнім, коли вона розлучалася з батьком. Ухвалою Білгород-Дністровським міськрайонним суд Одеської області від 01.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] . У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, просив розглянути справу без участі представника відділу. Згідно з ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом установлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є рідним сином померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Тій факт, що померла [PERSON] , є мамою позивача підтверджується також на ступними документами, а саме: з домової книжки для реєстрації громадян проживаючих у будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] зареєстрована у будинку з 15.08.1973 року, а позивач [PERSON] з 13.11.1991 року; з свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду виконкому Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що позивач та померла мама [PERSON] приватизували у рівних частках 61/102 частину домоволодіння по [ADDRESS] ; з технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що позивач [PERSON] та його померла [PERSON] є власниками по 61/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] вбачається, з довідки №357 від 19.06.2016 року виданої виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району вбачається, що померла [PERSON] на час її смерті постійно проживала зі своїм рідним сином, а саме позивачем [PERSON] , за адресою по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.55Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст.2Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36). Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі\~6\~«Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу\~IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст.13Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Як визначено у ч. 1 ст.293Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України\~і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. З роз`яснень п. 2\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до пункту 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявник позбавлений можливості отримати спадщину. Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази. Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає. Виходячи з викладеного та здійснюючи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що\~\~ [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , даний факт ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved