Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10.08.2017 року у виконкомі Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначає, що причиною розлучення є різні характери та різні погляди на життя, що призвело до виникнення неприязних стосунків. Вказує на те, що шлюбні відносини припинено, спільне життя та примирення з відповідачем є неможливим, подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, тому просить позов задовольнити та залишити прізвище, яке нею отримано під час реєстрації шлюбу - « [PERSON] », стягнути на її користь 908 грн. сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, скерувала до суду заяву, у якій підтримала заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу. Просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отриманням повістки та оголошення, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 10.08.2017 року у виконкомі Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2017 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2018 року. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України, Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейні відносини, як вказує позивачка, і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві є вимога позивачки про залишення прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, а тому при реєстрації розірвання шлюбу слід залишити позивачці існуюче прізвище « [PERSON] ». Згідно квитанції № 10 від 13.11.2021 року, яка містяться в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved