Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») Гайова А.С. 27.12.2016 звернулась в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013 у розмірі 17\~753, 89 грн. та 1\~378 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.06.2013 між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір\~№ 322/4726 АСLAPT6, відповідно до умов якого надано відповідачці кредитні кошти в сумі 7\~822, 80 грн. Між ПАТ «Платину Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» (далі ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс») було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17.06.2015 між ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідачки коштів за кредитним договором № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013 (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 реєстру заборгованостей, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору в сумі 17\~753,89 грн. На виконання умов Договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015, згідно вимог ст.ст. 512 514, 516 ЦК України, на адресу відповідачки, зазначену в позовній заяві (Кредитному договорі), від імені ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі, однак відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 17\~753,89 грн., з яких: 5\~971,20 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1\~338,75 грн. заборгованість по процентам та комісією; 10\~443, 94 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на правах кредитора, просить стягнути вказану кредитну заборгованість в судовому порядку. Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.03.2017 позов задоволено, вирішено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» заборгованість за кредитним договором № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013 р. в розмірі 17\~753 грн. 89 коп., а також 1\~378 грн. судового збору. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року скасовано вказане заочне рішення від 15.03.2017, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідачки [PERSON] адвоката Винниченка М.П. 19.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. Позивачем були включені в суму боргу ряд незаконних нарахувань, які суперечать Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, вважає несправедливими умовами нарахування комісії, яка є однією із складових заборгованості. Плата за обслуговування кредиту є додатковими супутніми послугами, разом з тим така послуга повинна надаватись банком безоплатно. Щодо відступлення права вимоги зазначив, що позивачем не було долучено жодного доказу направлення чи вручення відповідачці такого повідомлення про відступлення права вимоги, відтак у відповідності до ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Також представником заявлено про застосування строків позовної давності. Окрім цього, представником відповідачки заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6\~000 грн. Від представника позивача [PERSON] 25.01.2022 надійшла відповідь на відзив, у якій представник навела спростування покликань представника відповідачки, зокрема зазначила, що відповідачка, укладаючи кредитний договір № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013, зауважень щодо умов кредитування чи щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору не висловлювала. У кредитному договорі зазначено, що [PERSON] , підписанням цього договору засвідчила, що з Умовами споживчого кредитування Банку ознайомлена та зобов`язалась такі виконувати. Також у кредитному договору зазначено, що позивальник [PERSON] із змістом Закону України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про захист персональних даних», Законом України «Про банки і банківську діяльність» ознайомлена. Вважає, що заява представника відповідачки про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню за безпідставністю. Щодо заявленої вимоги про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу просила відмовити. У судове засідання представник позивача не з`явився, 09.02.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Винниченко М.П. заперечив щодо задоволення позовних вимог, надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову. Додатково зазначив, що відмовляється від раніше заявленої ним заяви про застосування строків позовної давності у даній справі. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.06.2013 між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір\~№ 322/4726\~АСLAPT6,\~відповідно до\~умов якого\~надано відповідачці\~кредитні кошти\~в сумі\~7\~822,\~80\~грн. на умовах щомісячного повернення банку коштів по отриманому кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 % річних. ПАТ «Платинум Банк» прийняті на себе зобов`язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі. Також встановлено, що між ПАТ «Платину Банк» та ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17.06.2015 між ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів за кредитним договором № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013 р. (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТзОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. У відповідності до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати процентів за користування Кредитом та/або частини суми Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування Кредиту, та/або від несплаченої частини суми Кредиту за кожний день прострочення. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка [PERSON] належним чином не виконала зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013 на загальну суму 17\~753,89 грн., з яких: 5\~971,20 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1\~338,75 грн. заборгованість по процентам та комісією; 10\~443, 94 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Проте, відповідачка вважає даний розрахунок не вірним в частині нарахування комісії за обслуговування кредиту, яка згідно із розрахунком заборгованості складає 960 грн., оскільки таке нарахуванням суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, розмір комісії за обслуговування кредиту, нарахування якої передбачено п.2.4. кредитного договору № 322/4726 АСLAPT6 від 21.06.2013, відповідачкою не спростовано, оскільки умови кредитного договору між сторонами були обумовлені в момент укладення такого договору, які повинні виконуватись належним чином. При визначенні розміру неустойки, суд враховує положення\~ст.551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Як вбачається із роз`яснень, даних в п.27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні\~ст.551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобов`язань). Між тим згідно з ч.3\~ст.551 ЦК України\~суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні\~ст.551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником. Отже, ч.3\~ст.551 ЦК України\~з урахуванням положення\~ст. 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, визначення граничного розміру пені залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3\~ст. 551 ЦК України. Із врахуванням наведеного, суд не погоджується із заявленим позивачем розміром пені, та приходить до висновку про зменшення розміру неустойки у вигляді пені до розміру заборгованості за кредитом в сумі 5\~971 грн. 20 коп. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 13\~281 грн. 15 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту 5\~971,20 грн., відсотками 378,75 грн., комісією 960 грн. та пенею 5\~971,20 грн. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1\~030,84 грн, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо заяви представника відповідачки про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Долучений до матеріалів справи ордер №1061267 від 02.11.2021 та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001103, не є доказом понесення відповідачкою витрат на правничу допомогу адвоката у вищевказаній сумі. Будь-яких інших доказів понесення таких витрат, зокрема акта приймання-передачі, платіжного доручення, тощо матеріали справи не містять, а тому правові підстави для покладення на позивача обов`язку щодо пропорційного відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, відсутні.

Outcome: partial