Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . За життя, [PERSON] , розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 03.08.2016 року Біликівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області за реєстровим № 16, який на день смерті був не скасований і не змінений, яким заповідала усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право - [PERSON] , [INFO] . З метою прийняття спадщини, позивач у справі, [PERSON] , звернулась із заявою до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П., але вивчивши подані позивачем документи, нотаріус з`ясувала, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок [ADDRESS] , зазначено, що житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого була спадкодавець [PERSON] . В результаті чого приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та було запропоновано звернутись до суду для визнання права власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач у справі, [PERSON] , звернулась до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, з посиланням на те, що будинок [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, а тому не є суб`єктом цивільних відносин. Позивач в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно, 31 липня 2020 року Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місце державної реєстрації: виконавчий комітет Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 13. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . За життя, [PERSON] , розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 03.08.2016 року Біликівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області за реєстровим № 16, який на день смерті був не скасований і не змінений, яким заповідала усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право - [PERSON] , [INFO] . Спадкодавець, [PERSON] , є рідною бабусею позивача у справі, [PERSON] , родинні відносини між ними підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. З метою прийняття спадщини, позивач у справі, [PERSON] , звернулась із заявою до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П., але вивчивши подані позивачем документи, нотаріус з`ясувала, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок [ADDRESS] , зазначено, що житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого була спадкодавець [PERSON] . В результаті чого приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та було запропоновано звернутись до суду для визнання права власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач у справі, [PERSON] , звернулась до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, з посиланням на те, що будинок [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, а тому не є суб`єктом цивільних відносин. Спірний будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 16 травня 1990 року, виданим виконавчим комітетом Козелецької районної Ради народних депутатів. Рік забудови спірного майна є 1947. Право власності на спірний будинок було зареєстровано в БТІ, що вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] 03.08.2020 року, де наявний номер інвентаризаційної справи 59/6. Будинок належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 16.05.1990 року виконавчим комітетом Козелецької районної Ради народних депутатів на колгоспний двір, реєстровий номер 58 на підставі рішення виконавчого комітету Козелецької районної ради народних депутатів № 64 від 26.03.1990 року. Факт належності [PERSON] будинку [ADDRESS] підтверджується документами доданими до матеріалів справи, а саме: свідоцтво про право власності виданого виконавчим комітетом Козелецької районної Ради народних депутатів № 58 від 16.05.1990 року; довідка виконавчого комітету Біликівської сільської ради № 8 від 21.02.2017 року про те, що будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому проживала [PERSON] та була відповідним чином зареєстрована на 15.04.1991 рік, відноситься до категорії колгоспних дворів; технічним паспортом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від 03.08.2020 року; копія будинкової книги. Таким чином, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , але право власності на нього остання відповідно до чинного законодавства не зареєструвала. [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Біликівської сільської ради № 8 від 21.02.2017 року. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П. заведена спадкова справа відповідно до якої: 15 березня 2017 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , яка склала на ім`я позивача заповіт. Всю спадщину де б вона не була і з чого б вона не складалась і на день смерті належала спадкодавцю, позивач приймає. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині на підставі ст.. 1241 ЦК України немає. На день смерті спадкодавець в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Інших спадкоємців немає. Відповідно до довідки виданої виконкомом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті мала слідуючий склад сім`ї: [PERSON] , дата прописки 12.01.1984 рік, померла [INFO] ; [PERSON] , онука, дата прописки 12.09.2016 рік; [PERSON] , правнука, дата прописки 12.09.2016 рік; [PERSON] , правнука, дата прописки 12.09.2016 рік; [PERSON] , правнук, дата прописки 12.09.2016 рік. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved