Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

12.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] , в якій останній після усунення недоліків просить суд: - визнати незаконною відмову Печерської районної в м. Києві державної адміністрації та Комунального підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду печерського району м. Києва" Житлово - експлуатаційна дільниця "Печерськжитло", щодо відмови [PERSON] у видачі пакету документів на приватизацію та передачу у приватну власність кімнати [ADDRESS] ; - зобов`язати Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду печерського району м. Києва" Житлово - експлуатаційна дільниця "Печерськжитло", надати пакет документів на приватизацію кімнати [ADDRESS] ; - зобов`язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію здійснити приватизацію кімнати [ADDRESS]; - стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу та 2 724,00 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору. Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що він на підставі направлення № 524 від 10.01.2012 року поселений у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та де зареєстрований з 03.06.2015 року з зазначенням кімнати № [NUMBER] по теперішній час. Позивач зазначає, що дана кімната є його єдиним та постійним місцем проживання. Інші особи в даній кімнаті не зареєстровані, вказані обставини свідчать про наявність підстав для приватизації даної кімнати у гуртожитку за позивачем, що і послугувало підставою для звернення до суду. Ухвалою від 05.08.2021 вказану позовну заяву було прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 01.09.2021 до суду надійшов відзив Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити у позові, внаслідок його безпідставності та не аргументованості. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі направлення № 524 від 10.01.2012 року поселений у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та де зареєстрований з 03.06.2015 року з зазначенням кімнати № [NUMBER] по теперішній час. Так, гуртожиток [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва в 2012 році від ДП «Екос» АТ «ХК» «Київміськбуд» та передано до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. На даний час вищезазначений гуртожиток перебуває на обслуговуванні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та його структурного підрозділу житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло». Окрім цього, як встановлено під час судового розгляду попереднім балансоутримовичем разом з позивачем були поселені на ліжко-місця ще дві особи на підставі направлень. За інформацією відділу обліку та розподілу житлової площі Печерської районної в місті Києві державної адміністрації позивач перебуває на обліку поліпшення житлових умов з 17.07.2020 один. Відповідно до ст. 51 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Згідно з рішенням Київської міської ради XII сесії VI скликання від 13 листопада 2013 № 473/9961 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва» районним в місті Києві державним адміністраціям делеговано право видачі ордерів на жилі приміщення в гуртожитках мешканцям, які постійно них проживають, зареєстровані та перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Так, під час судового розгляду встановлено, що у кімнаті [ADDRESS] проживають окрім позивача ще й інші особи [PERSON] та [PERSON] , які також були поселені на підставі направлень попереднім балансоутримувачем ДП «Екос» АТ «ХК» Київміськбуд» на ліжко-місця у кімнату № [NUMBER] . На даний час, нарахування за надані комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» послуги з утримання будинку та прибудинкової території по кімнаті [ADDRESS] провадяться на трьох осіб відповідно до відкритих особових рахунків. Так, як вбачається у матеріалах облікової справи [PERSON] , копія якої долучена до матеріалів справи, міститься направлення № 524, яке є підставою для тимчасового поселення на ліжко-місце у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на 14 ліжко-місць із зазначенням списку осіб на звороті. Відповідно до Акту від 28.05.2021 працівниками ЖЕД «Печерськжитло» під час візуального обстеження у кімнаті [ADDRESS] встановлено три ліжко-місця, як зазначив присутній [PERSON] , одне ліжко належить йому, друге - [PERSON] , третє - [PERSON] . Відповідно до п. 11-2 ст. З Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які на правових підставах вселені в гуртожиток та фактично проживають у ньому на умовах надання їм ліжко-місця, набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку відповідно до цього Закону після їх розселення в окремі жилі приміщення в гуртожитку. У разі надання місцевою радою згоди на приватизацію жилих і нежилих приміщень у гуртожитку (або його частин), в якому жилі приміщення (або їх частини) використовуються для проживання громадян на умовах надання ліжко-місця, такі жилі приміщення можуть бути приватизовані лише після розселення громадян, які в них проживають на умовах надання ліжко- місця, в окремі жилі приміщення. Таким чином, відповідно до вищенаведеного, приватизація кімнати № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] на сьогоднішній день не є можливою, оскільки відсутня ізольована кімната, яка може бути об`єктом приватизації. За інформацією Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.08.2021 № 01-11/711 документи на приватизацію спірної кімнати від [PERSON] , 1968 р. н. до сектору приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не надходили. Тому питання приватизації кімнати [ADDRESS] на засіданні органу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не розглядалось та письмова відмова не надавалась. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною другою статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обґрунтованості заявлених вимог, а відтак у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed