Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У січні 2022 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обгрунтований наступними обставинами. Житловий будинок [ADDRESS] переданий позивачу в експлуатацію та обслуговування. Проте внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за період з 01.01.2020 по 31.01.2021 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 18000,00 грн. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 1543 та акту державної приймальної комісії від 14.12.2006 позивач є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] . З метою створення сприятливих і зручних умов для якісного обслуговування будинку, покращення надання послуг мешканцям будинку, а також поліпшення санітарно-технічного стану будинку між позивачем та відповідачем укладено договір про співпрацю №204/02-2018 від 01.02.2018. Відповідно до п.1.2. Договору Сторона 1 - Позивач, надає Стороні 2 можливість доступу до нежитлового приміщення загальною площею 62,00 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , де Сторона 2 - Відповідач проводить свою діяльність. Відповідно до п. 2.2.1. Договору Позивач (Сторона 1) зобов`язаний забезпечити вільний доступ Відповідачу (Стороні 2) до приміщення по [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3. Договору Відповідач (Сторона 2) щомісячно до 25 числа відповідно до Протоколу погодження договірної ціни (Додаток 1) здійснює відшкодування експлуатаційних послуг Позивачу (Стороні 1) у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот гри. 00 коп.) гри. з ПДВ. Відповідно до и. 3.2.1. Договору, Відповідач зобов`язаний компенсувати Позивачу вартість спожитих комунальних послуг (вартості електропостачання в тому числі але не виключно) на підставі виставлених рахунків. Відповідно до п. 4.1. Договору він діє до «01» лютого 2019р. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну умов даного Договору за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Листом від «24» грудня 2020р. вих. № 1231 Позивач повідомив Відповідача про припинення Договору з «01» лютого 2021 року. Таким чином дію Договору припинено з «01» лютого 2021 р. Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій Відповідач споживає надані послуги, а оплату за них здійснює не регулярно. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за період з 01.01.2020 по 31.01.2021 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 18000,00 грн. Відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а отже останній відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком втрати від інфляції становлять 2353,50 грн., а три проценти річних - 810,00 грн. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, стороною відповідача суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та сплати коштів позивачу за житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню, зокрема, і в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій з підстав порушення відповідачами строків виконання зобов`язань щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved