Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Горішньоплавнівської міської Ради Кременчуцького району Полтавської області, мотивуючи свій позов тим, що 07.05.2007 за договором купівлі-продажу ним було придбано у [PERSON] , 23.07.2007 житловий будинок із господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно. Земельна ділянка не була предметом договору купівлі-продажу, оскільки на час вчинення продажу не була приватизована. \~ \~ \~ \~ У жовтні 2018 року він звернувся до Горішньоплавнівської міської Ради Кременчуцького району Полтавської області, щодо приватизації земельної ділянки під належним йому на праві приватної власності будинком за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Із листа виконавчого комітету міської ради від 17.10.2018 йому стало відомо, що вказана земельна ділянка надана у приватну власність [PERSON] згідно рішення Комсомольської міської ради від 18.10.2007 та видано державний акт на право власності на земельну ділянку № 679284 від 20.05.2008. На момент подання ним документів на приватизацію [PERSON] була власником домоволодіння та мала право на безоплатну приватизацію такої ділянки згідно положень ч. 3 ст. 116 ЗК України, але згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розташованої, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Так, із 07.05.2007 [PERSON] фактично втратила право на користування земельною ділянкою під домоволодінням, згідно з договором купівлі-продажу будинку і відповідно на її безоплатну приватизацію. Таке право перейшло до нього на підставі ч. 2 ст. 120 ЗК України та договору купівлі-продажу будинку із господарськими будівлями. Комсомольською міською радою 18.10.2007 безпідставно (протизаконно) було прийняте рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.04.2021 (набрало законної сили 14.05.2021) визнано недійсним державний акт серії ЯГ № 679284 від 20.05.2008 на земельну ділянку, кадастровий номер 5310200000:50:026:0777, розташовану по [ADDRESS] . З метою приватизації земельної ділянки 08.06.2021 він знову звернувся до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою про передачу земельної ділянки у власність, надавши всі необхідні документи і рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.04.2021. У липні 2021 року він отримав рішення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.07.2021, згідно якого йому відмовлено у передачі в приватну власність земельної ділянки (кадастровий номер 5310200000:50:026:0777) площею 0,0730 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що земельна ділянка, відповідно до рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18.10.2007 передана у власність. Вважає рішення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.07.2021 незаконним та просить скасувати. Зобов`язати територіальну громаду в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, повторно розглянути його заяву про передачу у власність земельної ділянки кадастровий номер 5310200000:50:026:0777, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,0730 га. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.09.2021 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника відповідача. Зазначив, що Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві та вважає позов безпідставним. Вважають, що позивачу необхідно звернутись до суду з цивільним позовомпро визнання незаконним та скасування рішення міської ради, в частині передачі земельної ділянки по [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів , з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Згідно позовної заяви, позивачем 07.05.2007 за договором купівлі-продажу було придбано у [PERSON] , 23.07.2007 житловий будинок із господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно. Земельна ділянка не була предметом договору купівлі-продажу, оскільки на час вчинення продажу не була приватизована. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.04.2021 (набрало законної сили 14.05.2021) встановлено, що згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 679284 від 20.05.2008, власником земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0730 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є [PERSON] . Вище вказаним рішенням суду визнано недійсним державний акт серії ЯГ № 679284 від 20.05.2008 на земельну ділянку, кадастровий номер 5310200000:50:026:0777, розташовану по [ADDRESS] . Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.06.2021 з метою приватизації земельної ділянки позивач звернувся до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою про передачу земельної ділянки у його власність, що підтверджується копією відповідної заяви. Рішення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.07.2021 позивачу відмовлено у передачі в приватну власність земельної ділянки (кадастровий номер 5310200000:50:026:0777) площею 0,0730 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що земельна ділянка, відповідно до рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18.10.2007 передана у власність. Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною першою ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні » (надалі - Закон №280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За правилами статті 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою. Статтею 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Відповідно до ч.1,2 ст.116 ЗК України (тут і надалі- в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3 вказаної статті). Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Відповідно до ч.1,2,6 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу . Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч.10,11 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Частина перша\~статті 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах\~Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із частиною третьою\~статті 152 ЗК України\~(у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша\~статті 155 ЗК України). Виходячи з положень статей\~8,\~124 Конституції, статей\~26,\~30,\~87-90,\~97,\~100,\~102,\~118,\~123,\~128,\~143-146,\~149,\~151,\~153-158,\~161,\~210,\~212 ЗК України, глав 27, 33, 34\~ЦК України,\~статті 15 ЦПК України\~(у відповідних редакціях, які були чинними на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Крім того, згідно з абзацом першим пункту 12\~розділу Х "Перехідні положення" ЗК України\~(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) у межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved