Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7409 від 12.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованості в розмірі 8596,21 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 08.06.2021 року позивач дізнався про накладення на його банківський рахунок, на який здійснюється зарахування заробітної плати, арешту, який був накладений приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. на підставі виконавчого напису №7409 від 12.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з нього як боржника за кредитним договором №630033651 від 04.10.2013 року на користь відповідача, який є правонаступником АТ «Альфа-Банк», заборгованості в розмірі 8596,21 грн. Вказаний виконавчий напис, на думку позивача, вчинений з порушенням діючого законодавства, нотаріусом не перевірено наявність доказів направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, не надано достатніх та належних доказів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Позивач зауважує, що не укладав ніякого кредитного договору та не отримував від відповідача ніяких грошових коштів. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України; на підставі заяви позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса №7409 від 12.04.2021 року (а.с.36-38). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Молчанова Н.В., яка діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явились, за змістом поданої заяви представник просить розглянути справу без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримують (а.с.112). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, в порядку ст.191 ЦПК України подав відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на приписи ЦК України та Закону України «Про нотаріат» та практику ВС та зазначаючи, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, тобто такої заборгованості, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а вказану в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне (а.с.77-82). Позивачем в особі представника - адвоката Молчанової Н.В. подано відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначив, що відповідач у своєму відзиві перелічив нормативно-правові акти, на підставі яких здійснюється вчинення виконавчих написів, проте не спростував доводи позивача про те, що сплинув строк позовної давності, що відсутнє повідомлення про порушення строків виконання зобов`язання та інші обставини, що підлягали перевірці нотаріусом; відзив на позов взагалі не містить жодного доказу на спростування доводів позивача (а.с.46-49). Треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду не прибули, письмові пояснення щодо позову не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 04.10.2013 року позивачем підписано анкету-заяву, якою він приймає пропозиції Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.24,25); заборгованість за кредитним договором №630033651 від 04.10.2013 згідно з випискою по особовому рахунку станом на 05.04.2021 року становить 7096,21 грн, заборгованість не погашена (а.с.26). 12.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис за реєстровим №7409 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача як такого, що набув право вимоги нового кредитора до позичальника/позивача за кредитним договором №630033651 від 04.10.2013 року, строк платежу за яким настав та боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 05.04.2021 року; сума заборгованості складає 7096,21 грн, в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3335,74 грн, сума заборгованості за відсотками та комісією - 3760,47 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача/відповідача в розмірі 1500 грн, яка підлягає стягненню з боржника/позивача на користь стягувача/відповідача. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 8596,21 грн (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчук Павла Васильовича від 08.06.2021 року за заявою відповідача відкрито виконавче провадження №65706302 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.15-16). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум до витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону). Відповідно до ст.88 Закону, якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 Розділу II). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (пп. 3.2 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ). Пунктом 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» вищенаведеного Переліку №1172 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме, нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З приводу пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вказаного Переліку №1172 суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 12.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач, кредитний договір №630033651, який був наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, а тому через недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника наявні підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. За ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн (а.с.1,2). Враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в загальному розмірі 1362,00 грн. За змістом позову позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст.133 ЦПК України). В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надані: - договір про надання правової (юридичної) допомоги №08/07/21, укладений 12.07.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» в особі адвоката Молчанової Н.В. (а.с.28-29); - розрахунок витрат на правову допомогу, з якого вбачається, що до суми в розмірі 6000 грн включається оплата послуг з: ознайомлення з документами - 750 грн (30 хв), збір доказів для звернення до суду - 1500 грн (60 хв), складання та направлення адвокатського запиту - 500 грн (20 хв), складання позовної заяви - 2750 грн (90 хв), формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду - 500 грн (20 хв) (а.с.30); - акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.07.2021 року з описом наданих та виконаних послуг (а.с.30зв); - квитанція №0.0.2193004707.1 від 13.07.2021 року, за якою позивач на підставі договору від 12.07.2021 року сплатив 6000 грн (а.с.31); - ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Молчановою Наталією Володимирівною від 12.07.2021 року (а.с.33). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с.57-60), за змістом якого відповідач, посилаючись на практику ВС та ЄСПЛ, а також Правила адвокатської етики, просить відмовити позивачеві у стягнення витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності та необґрунтованості, враховуючи складність справи та витрачений адвокатом час. На думку відповідача, з урахуванням середньої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу, наприклад, на половину робочого дня, повинні були складати 353 грн (з розрахунку 14848 грн середня заробітна плата в серпні 2021 року по Донецькій області / 21 робочий день в серпні 2021 року = 707 грн - вартість в середньому одного робочого дня), але аж ніяк 6000 грн за справу незначної складності. Також зауважено, що для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої накозом Міндоходів від 16.09.2013 року. Представник позивача у запереченні проти клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с.50-52), зазначив, що витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи, є співмірними із ціною позову та значенням справи для сторони, її складністю та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Зауважує також, посилаючись на практику ВС, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. З огляду на обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених позивачем витрат з урахуванням предмета спору та виконаної адвокатом роботи, враховуючи процесуальну поведінку останнього під час судового провадження (адвокат як представник позивача не приймала особисто участь в судових засіданнях), суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 6000 грн є завищеним та підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн і такий розмір буде відповідати принципу співмірності виконаній роботі адвоката з позицій його досвіду, об`ємності виконаної роботи та часу, об`єктивно потрібного для надання позивачеві юридичного супроводження справи.

Outcome: approved