Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до «Страхова компанія «Українська страхова група», [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, вартості експертизи та судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 червня 2020 року, о 20 год. 40 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова, 0 км водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки BMW д.н.з. [NUMBER] не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом марки Mitsubishi Outlender д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 21.07.2020р. постановою Шевченківського районного суду м.Львова встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля нанесена значна матеріальна шкода. Відповідно до висновку експерта судової авто товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку внаслідок його аварійного пошкодження внаслідок ДТП визначається у розмірі різниці його ринкової вартості на момент до пошкодження 246186,78грн та вартості пошкодженого автомобіля 101472,12грн. та складає 144714,66грн. Згідно з положеннями ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова компанія зобов`язана здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 38 057,06грн. Відповідно [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 14 714,66грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачів розмір витрат, понесених на експертизу та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі з урахуванням заявленого клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до страхової компанії. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення такого. 02.09.2021р. відповідач подав відзив на позов, у якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не доведено, що дана справа підсудна Пустомитівському районному суду. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування. Позивачем зазначено, що позов подається відповідно до ч.6 ст.28 ЦК України, а відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 21.07.2020р. ДТП мало місце на 0 км. автодороги Західний обхід м. Львова, що відноситься до територіальної юрисдикції Яворівського районного суду. Вказує, що страхова компанія належним чином виконала свої обов`язки як страховика та здійснила страхову виплату. Страхова виплата була здійснена на основі дослідження спеціаліста автотоварознавця № 902Е SOS-200623-200475, складеного 27.08.2020р. Згідно матеріалів позову висновком експерта судової автотоварознавчої екпертизи згідно договору № 98-20 від 31.08.2020р. ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані в цінах на момент ДТП 21.06.2020р. становить 101472,12грн. Натомість огляд екпертом здійснювався 04.09.2020р., та експерт не може вказати чи не було щодо автомобіля здійснено будь-яких інших додаткових пошкоджень за вказаний період. Відповідач у відзиві на позов також вказує на те, згідно ст.31.1 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифікату, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Таким чином Закон визначає певне коло осіб, уповноважених на встановлення розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Окрім того, з боку позивача не додано доказів того, що з ним не була узгоджена сума страхового вішкодування, що ним висувались будь-які заперечення щодо суми страхової виплати чи будь-яким іншим чином здійснювались заходи досудового врегулювання спору. На підставі наведеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 11.06.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 15.07.2021 року - відповідь на запит; 16.07.2021 року - ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі; 02.09.2021 року - клопотання про відкладення; 02.09.2021 року. - відзив на позов, поданий відповідачем; 09.09.2021 року - відповідь на відзив; 09.09.2021 року - заява про відмову від частини позовних вимог; 25.10.2021 року. - заява про розгляд справи без участі; 26.11.2021 року - клопотання представника відповідача про закриття провадження; 07.12.2021 року - заява про розгляд справи без участі; 18.01.2022 року - клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі; 03.02.2022 року - заява про розгляд без участі; 03.02.2022 року - ухвала про відкладення розгляду справи; 21.02.2022 року - ухвала про закриття провадження в частині позовних вимог. Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.07.2020р. по справі №466/4961/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові встановлено, що 21 червня 2020 року, о 20 год. 40 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова, 0 км водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки BMW д.н.з. [NUMBER] не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом марки Mitsubishi Outlender д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] . Відповідальність водія марки BMW д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена за полісом обов`язкового страхування в ПАТ СК «Українська страхова група» за полісом № 104104379. Як зазначено у позові, страховою компанією в межах застрахованої суми, було відшкодовано шкоду в сумі 91942,94грн. Як зазначено у заяві позивача про відмову від частини позовних вимог ПАТ СК «Українська страхова група» на підставі договору про доплату страхового відшкодування у справі здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 38057,06грн. Таким чином, ПАТ СК «Українська страхова група» було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 130 000,00грн. Відповідно до висновку експерта Вербова В.В. судової атотоварознавчої експертизи № 192 від 17.09.2020р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] складає 285 277, 92 грн. перевищує ринкову вартість цього ж автомобіля до його пошкодження у ДТП, а тому є економічно недоцільним. Вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП визначається у розмірі його ринкової вартості на момент цього пошкодження, яка, з врахуванням характеристик, показників його стану на той час в цінах станом на момент ДТП 21.06.2020р. становила 246186,78грн. Ринкова вартість автомобіля Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] станом на момент ДТП 21.06.2020 року становить 101 472,12 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП складає 144714,66грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу Peugeot 308 д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП складає 144714,66грн. За вищезазначений висновок судового експерта позивачем сплачено 2800,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 22.09.2020 р. За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до положень статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно із положеннями частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (частина п`ята статті 106 ЦПК України). Як зазначено в частині сьомій цієї статті Кодексу, за заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Якщо у наданому учасником справи висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, він не є належним та допустимим доказом. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19). Як убачається з наданого позивачем висновку № 192 від 17 вересня 2020 року судової автотоварознавчої експертизи, експерт Вербов В.В. попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Відповідачем до суду не подано відповідного висновку експерта з питань визначення вартості відновлювального ремонту, а також не заявлено відвід експерту Вербов В.В., що могло мати своїм наслідком, у разі його обґрунтованості, для призначення судом відповідної експертизи по справі. Відповідачем також не спростовано висновків, викладених в експертизі від 17 вересня 2020 року. Таким чином судом встановлено, що наданий позивачем висновок експерта є належним та допустимим доказом по справі, та розмір страхового відшкодування, виплачений страховою компанією у розмірі 130 000, 00 грн. Згідно приписів ст.ст.1166, 1188, 1192 ЦК України позивач має право на повне відшкодування завданої йому в даній ДТП матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому майна (автомобіля), в тому числі на відшкодування всіх завданих збитків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 (провадження № 14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. У зв`язку із викладеним вище з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у вигляді різниці між реальним розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням: у розмірі 14 714, 66грн. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.141,142 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Суд враховує, що позовні вимоги були зверуті до двох відповідачів, оскільки заявлені позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесенні останнім витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1400, 00 грн. З приводу покликань відповідача у відзиві щодо підсудності справи суд зауважує наступне. В ухвалі про прийнятті позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було зазначено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.175-177 ЦПК України, належить до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду. Позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. У відповідності до ч.6 ст.28 ЦПК України позови, про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем заподіяння шкоди. З матеріалів справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на автодорозі на автодорозі Західний обхід м.Львова, 0 км, що територіально відносився до Пустомитівського району Львівської області. Відповідач у відзиві на позов також вказує на те, що огляд експертом здійснювався 04.09.2020р., та експерт не може вказати чи не було щодо автомобіля здійснено будь-яких інших додаткових пошкоджень за вказаний період. Однак відповідачем не наведено жодних доказів того, що встановлені експертом пошкодження не відповідають виявленим пошкодженням під час огляду об`єкту дослідження представником замовника 25.06.2020р. Окрім того, як вбачається з дослідження спеціаліста автотоварознавця № 902 Е, на який посилається відповідач, то таке дослідження виконувалось без огляду автомобіля, в якості вихідних даних використовувались цифрові фотографії, свідоцтво про реєстрацію КТЗ, протокол огляду складений представником замовника. Відтак суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved