Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

22 грудня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Платінум Фіненс» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Є. № 7405 від 28 липня 2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 7520,43 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що характер правовідносин позивача та відповідача щодо даної заборгованості не був безспірним, зокрема з моменту укладення кредитного договору між позивачем та первісним кредитором ПАТ «Альфа-Банк» минуло більше 12 років, а отже позивач вважає, що минув і строк позовної давності. Крім того, право вимоги до позивача за кредитним договором неодноразово переуступалось між різними юридичними особами за договорами факторингу, але позивач про це жодного разу не повідомлявся. Також, з 22.02.2017 законодавством України не передбачено вчинення нотаріусами виконавчих написів про стягнення за кредитними договорами, що не посвідчені в нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви в зв`язку з чим ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи про дату судового засідання. Копія ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками отримані відповідачем 17.01.2022 року, проте у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Не надходило жодних заяв по суті справи і від третьої особи. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 7405 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» заборгованості за кредитним договором № 490136125 від 26 лютого 2009 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , в розмірі 7520,43 грн., яка стягується за період з 28.04.2009 по 02.03.2021(а.с.14). При цьому з тексту виконавчого напису вбачається, що право вимоги за даним кредитним договором неодноразово переуступалось, зокрема 30.09.2009 за договором факторингу від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні Ініціативи», за договором факторингу від 18.12.2012 № 2012-2-1/1 від ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ТОВ «Купер Прайс», за договором факторингу від 01.02.2021 № 0102/2021 від ТОВ «Купер Прайс» до ТОВ «Платінум Фіненс». 07 грудня 2021 року старшим державним виконавцем Шишацького відділу ДВС Говорун А.С. за заявою ТОВ «Платінум Фіненс» від 09 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67742167 за вищевказаним виконавчим написом (а.с.8-9). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, які склались між боржником [PERSON] та стягувачем ТОВ «Платінум Фіненс» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11.10.2018 у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд виклав наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду. В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач повідомлявся ним та попередніми кредиторами про розмір наявної заборгованості, а також про перехід до відповідача права вимоги до позивача за кредитним договором, що був укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» ще 26 лютого 2009 року із зазначенням нових реквізитів для сплати заборгованості. Незважаючи на те, що кредитний договір був укладений ще 26.02.2009 року, а в період з 18.12.2012 по 01.02.2021 стягувачем за ним виступало ТОВ «Купер Прайс», яке не є стороною кредитного договору, нотаріусом не було з`ясовано момент виникнення права вимоги бо боржника. В той же час ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Крім того, Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачено надання нотаріусу для видачі виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості договорів про відступлення права вимоги одним кредитором іншому. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 1362 грн. сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.22,29). Доказів того, що позивач поніс судові витрати у іншому розмірі суду не надано. Судові витрати суд розподіляє відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved