Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

05.01.2022 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 18.01.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 10.02.2022 року. В позові посилалася на те, що 03.10.1998 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №03, від якого народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . З 03.01.2022 року вона з відповідачем подружні стосунки припинила і відповідач виїхав проживати до своєї матері в с.Зелене Пологівського району Запорізької області, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Старший син вже є повноілтній і на даний час проходить строкову службу у лавах Збройних Сил України. Донька ще є неповнолітньою та проживає разом з нею. Вона працює технічним працівником в КЗ «Верхньотерсянська сільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів та отримує мінімальну заробітну плату, близько 4000 грн. Інших доходів окрім заробітної плати вона не має. Їхня спільна дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, на даний час вона відчуває певні матеріальні труднощі, оскільки не може утримувати їхню спільну дитину самостійно. Відповідач працює механізатором в ТОВ «Агроконтинент» і регулярно отримує прибуток у вигляді заробітної плати, а тому має можливість та зобов`язаний допомагати фінансово своїй неповнолітній доньці. Прохає стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, в позовній заяві вказала, що просить розглядати справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, 10.02.2022 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Верхня Терса Пологівського району Запорізької області народилася позивач - [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.03.1999 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.3). [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народився відповідач - [PERSON] , ІПН [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 22.01.1998 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області ( а.с. 5, 6, 7). 03.10.1998 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.10.1998 року, виданого Петрівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.8). Сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.1999 року, виданого Петрівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.9), та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2007 року, виданого Верхньотерсянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.10). Син вже є повнолітнім і на даний час проходить строкову службу у лавах Збройних Сил України. Донька є неповнолітньою та проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Воздвижівською сільською радою Пологівського району Запорізької області № 02-36 від 04.01.2022 року ( а.с. 12). Позивач наполягає на тому, що з 03.01.2022 року вона з відповідачем подружні стосунки припинила і відповідач з нею та донькою не проживає, тому харчування та існування дитини вона сплачує одна, комунальні платежі та інші витрати на її існування також покладені на неї. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини, іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, офіційно працевлаштований у ТОВ «Агроконтинент» механізатором. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 03.10.1998 року, однак з 03.01.2022 року припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні, домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати доньку не досягнуто, відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини, хоча стан його здоров`я та матеріальне становище це дозволяють. Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини свого заробітку, оскільки останній іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, офіційно працевлаштований у ТОВ «Агроконтинент», та позов визнав в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 992,40 грн. та стягує його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved