Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 09.03.2017 уклав із відповідачкою [PERSON] кредитний договір №6876/2017, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 396305,89 грн. строком до 01.03.2022р. для повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору № 6876/2017 від 09.03.2017 р. між AT «Кредобанк» та [PERSON] 09.03.2017 р. укладено Договір застави, предметом якого є рухоме майно: автомобіль марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1582 куб. см., колір- білий, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, в зв`язку із чим банк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, і 28 лютого 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 509, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1582 куб. см., колір- білий, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . На виконанні Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебувало виконавче провадження № 58950228 від 23.04.2019 р. В ході примусового виконання виконавчого документу виконавцем було описано та арештовано вищевказаний транспортний засіб. Предмет застави реалізовано (Протокол № 433479 проведення електронних торгів), ВП № 58950228 завершено, але суми від реалізації майна виявилось недостатньо для погашення повної суми заборгованості за Кредитним договором № 6876/2017 від 09.03.2017 р. У зв`язку з чим АТ "Кредобанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 314 715,29 грн., яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту 239 554,31 грн; -заборгованості за відсотками 57 081,1 грн; - понесені банком судові витрати 6 189,10 грн; - заборгованості за пенею 11 890,78 грн. Представник позивача АТ "Кредобанк" - адвокат Павленко С.В., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судого розгляду, в судове засідання не з`явився в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Оверковський К.В. в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, у зв`язку із необґрунтованістю сум заборгованості [PERSON] перед банком, неправильно прведеними розрахунками по Кредитному договору, та намаганням позивача безпідставно збагатится за рахунок відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «КредоБанк» (Банком) та [PERSON] (Позичальником) укладено кредитний договір №6878/2017, предметом якого є грошові кошти (кредит) в сумі 396305,89 грн., на строк до 01.03.2022. Кредит видається для здійснення повної/ часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору за користування кредитом встановлюється [PERSON] на умовах визначених цим розділом. Згідно з умовами п.3.3 Договору на момент укладення цього договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної Ставки на перший Період дії Ставки в розмірі 15,49% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії Ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого для цих періодів значення Змінюваної Процентної Ставки. В п.3.4 Кредитного Договору для цілей цього Договору визначення використовуються в наступному значенні: - Період дії Ставки - період у часі для якого встановлюється значення Змінюваної Процентної Ставки. Перебіг першого періоду дії Ставки починається з дати укладення Договору та завершується 31.03.2020. В п.3.5. Кредитного договору передбачено, що [PERSON] ставка на другий та наступні Періоди Дії Ставки визначаються наступним чином: Змінювана процентна Ставка=Базова Ставка+3,9%. Невід`ємною частиною Кредитного договору №6876/2017 є Додаток №1, який становить собою графік погашення заборгованості, відповідно до якого Відповідачка повинна була вносити грошові кошти у розмірі 9548 грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2017 та по 01.02.2022, та останній платіж 01.03.2022 у розмірі 9579,4 грн. На забезпечення виконання зобов`язань 09.03.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу, предметом якого є транспортний засіб марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1582 куб. см., колір- білий, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість 513100 грн., який належить [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] . Заставна вартість Предмета застави визначається сторонами у сумі 410480 грн. 28.02.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 509, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1582 куб. см., колір- білий, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу, нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» станом на 25.02.2019. за період з 01.04.2018 по 25.02.2019 у розмірі: - 331356,91 грн. - неповернута сума кредиту станом на 25.02.2019; - 62079,72 грн. - прострочені відсотки станом на 25.02.2019; - 21593,73 грн. - заборгованість по пені за період з 01.03.2018 по 25.02.2019; - 2000 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума становить 417030,36 грн. 23.04.2019 Немирівським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрило виконавче провадження № 58950228, яке на даний час завершено. Відповідно до Протоколу № 433479 проведення електронних торгів, які мали місце 25.09.2019, предмет застави - транспортний засіб марки КІА, модель CEE'D, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1582 куб. см., колір- білий, реєстраційний номер [NUMBER] , було реалізовано за ціною 276168 грн. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 року та згідно з Рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який є його правонаступником (абзац 2, п. 1.2 Статуту AT «Кредобанк» в новій редакції від 29.11.2018 року). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором кредиту №6876/2017 від 09.03.2017 в період з 09.03.2017 по 01.03.2018 за користування кредитними коштами відсоткова ставка становила 15,49 %, тоді як з 01.04.2018 дана відсоткова ставка була змінена та становила 20,49%, що не відповідає умовам самого кредитного договору №6876/2017, відповідно до якого значення Змінюваної Процентної Ставки на перший Період дії Ставки становить 15,49% річних, та Перший період дії Ставки починається з дати укладення Договору та завершується 31.03.2020 (а не 01.03.2018 як вказано в розрахунках). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною другою статті 575 ЦК України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Статтею 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), зазначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Разом з тим, здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 роз`яснено, що з огляду на приписи частини 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено в судовому засіданні, позивач скористався правом дострокової вимоги за кредитним договором шляхом звернення до приватного нотаріуса із заявою про дострокове стягнення боргу, внаслідок чого було звернено стягнення за договором застави на транспортний засіб. Такими діями, зокрема, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Як випливає із наданого позивачем розрахунку заборгованості сума від реалізації предмету застави була спрямована як на погашення заборгованості за основним боргом, так і на погашення відсотків за прострочення заборгованості та відсотків за користування кредитом, тобто тих відсотків, за якими Банк втратив право нараховувати з дня вчинення виконавчого напису - 28.02.2019, оскільки відповідно до п.4.7. Кредитного договору №6876/2017 в першу чергу погашається заборгованість у вигляді прострочених платежів по сплаті процентів і комісії за користування кредитом. Із матеріалів справи вбачається, що 28.02.2019 було вчинено виконавчий напис, згідно якого було звернено стягнення на предмет застави - транспортний засіб - та, відповідно, в односторонньому порядку банком було змінено строк дії договору, а тому нарахування відсотків з 28.02.2019 по 01.12.2020 є протиправним та незаконним. Разом із тим, наданий представником АТ «Кредобанк» розрахунок заборгованості, як доказ наявності заборгованості [PERSON] за договором кредиту №6876/2017 від 09.03.2017, суд не може прийняти до уваги оскільки суми заборгованості є необгрунтованими та понесення таких витрат як частини заборгованості за спірним кредитним договором не узгоджується з умовами самого ж кредитного договору (зокрема в частині визначення розміру Змінюваної Процентної Ставки на перший Період дії Ставки та Перебігу першого періоду дії Ставки, який починається з дати укладення Договору та завершується 31.03.2020, а не 01.03.2018). Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки предметом доказування також є розмір суми заборгованості, її складові, період, за яким вона утворилась та враховуючи посилання на підставу виникнення правовідносин між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем доказів на підтвердження обставин викладених в позові суду не надано. Натомість представником відповідача в судовому засіданні доведено наявність порушень з боку АТ «Кредобанк» при проведенні розрахунків заборгованості, а також намаганні банком безпідставно збагатитися за рахунок відповідачки. За таких обставин суд повністю відмовляє у задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то і відповідно судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed