Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

12.04.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист прав споживача, ділової репутації, визнання інформації недостовірною тапросить: визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»щодо передання Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» недостовірної інформації відносно нього про наявність заборгованості, відображеної у кредитній історії, як: «2. Інформація за договором (002769419)»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] запис про наявність у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відображений у кредитній історії, як: «2. Інформація за договором (002769419)» у розмірі 10 088,24 грн. Ухвалою суду від 23.07.2021 р. відкрито провадження у справі. 28.10.2021 р. матеріали справи передано судді Волковій С.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями). Ухвалою суду від 13.01.2022 р. закрито підготовче провадження. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» відзив на позовну заяву не подано. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано відзив на позовну заяву. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вимогамипро захист прав споживача та зобов`язання визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» незаконними, свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договір № 08.980.00327 від 07.09.2012 р. про відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки, в подальшому дізнався, що міжПублічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення прав вимоги № 1 від 01.09.2017 р., що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20180730 від 30.07.2018 р. і відповідач набув права грошової вимоги до ньогоза договором № 08.980.00327 в сумі 10 088,24 грн, втім відсутні кредитні правовідносини як такі. Позивач [PERSON] на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, додав копії: договору № 08.980.00327 від 07.09.2012 р. про відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», картки із зразками підписів, своєї анкети-заяви на оформлення картки від 07.09.2012 р.; договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 20.07.2018 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», реєстру боржників - додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 20.07.2018 р., акту приймання-передачі документації боржників від 29.12.2018 р. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», викладаючи свої заперечення проти позову [PERSON] , у відзиві зазначив, що 23.12.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 23-12/20, згідно пункту 1.1. якого відповідач прийняв на себе зобов`язання передати новому кредитору права вимоги, а новий кредитор прийняв на себе зобов`язання сплатити грошові кошти та прийняти права вимоги на умовах, встановлених цим договором. Правом вимоги за цим договором вважається таке право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить кредитору. З дати переходу прав вимоги новий кредитор замінює кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошової вимоги) кредитора за цими кредитними договорами. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав, відповідно до вимог чинного законодавства України. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог, назва кредитного продукту та інші дані, зазначені в реєстрі боржників згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору, та підписується одночасно з договором. Відповідно до пункту 1.2. означеного договору перехід від кредитора до нового кредитора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент отримання новим кредитором по акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, при умові виконання пункту 3.3. договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від кредитора до нового кредитора факт переходу від кредитора до нового кредитора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно пункту 1.5. укладеного договору права вимоги вважаються прийнятими новим кредитором шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2) з урахування умов пункту 1.2. цього договору та при умові виконання пункту 3.3. договору. Таким чином, починаючи з 23.12.2020 р. правонаступником всіх прав та обов`язків за договором№ 08.980.00327 від 07.09.2012 р. про відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, додав копії: договору відступлення прав вимоги № 23-12/20 від 23.12.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», реєстру боржників від 23.12.2020 р., акту приймання-передачі реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги № 23-12/20 від 23.12.2020 р. Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно частини першої статті 262, статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статтей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що снували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. [PERSON] , стверджуючи про порушення прав споживача та, починаючи з грудня 2021 р., знаючи про укладення 23.12.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» договору відступлення прав вимоги № 23-12/20 (а.с. 99), жодних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ: 36799749) не висуває, з особистих підстав вимоги висуває саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як до кредитора у зобов`язанні. Враховуючи викладене, оскільки позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку, що позов заявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо вимог [PERSON] про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною, то суд звертає увагу на наступне. Згідно частини першої статті 270 ЦК України до особистих немайнових прав людини належать серед іншого право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності і честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Згідно статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1, абзацах 2-5 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв`язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Абзацом 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної-фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 р. у справі № 910/15148/17 зазначив, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Позивач [PERSON] на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, додав копіюлиста Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» № 403 від 19.02.2021 р., яким відповідачем спрямовано на адресу позивача кредитний звіт суб`єкта кредитної історії [PERSON] із зазначенням відомостей про виконання ним зобов`язань за кредитними правочинами, актуальний на 17.02.2021 р. 16:24:54 (а.с. 33-37, 43), і позивач просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] запис про наявність у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відображений у кредитній історії, як: «2. Інформація за договором (002769419)» у розмірі 10 088,24 грн, свої вимоги обґрунтовує Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Означений Закон визначає правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій. Згідно статті 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» метою цього Закону є врегулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, функціонування інституцій, пов`язаних з обміном інформацією про грошові зобов`язання та забезпеченням прав та інтересів суб`єктів кредитної історії. Кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону (абзац четвертий частини першої статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»). Стаття 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» регулює порядок зберігання та вилучення інформації, що складає кредитну історію, зокрема, бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними (пункт 1 частини першої цією статті). Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] запис про наявність у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відображений у кредитній історії, як: «2. Інформація за договором (002769419)» у розмірі 10 088,24 грн, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами, зокрема, на підтвердження того, що між ним та банком не укладався договір, що такий визнано недійсним, надані позивачем докази не підтверджують його вимоги, з огляду на наведене в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити. Крім того, наданий [PERSON] кредитний звіт, актуальний на 17.02.2021 р. 16:24:54, свідчить про те, що його пункт 2 містить інформацію за договором № 002769419, із датою видачі 31.03.2017 р., така угода відсутня в матеріалах справи та суд звертає увагу, що позивач, висуваючи вимоги про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною, допускає зловживання своїми правами, оскільки, трактуючи зміст інформації, просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] запис про наявність у нього заборгованості перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відображений у кредитній історії, як: «2. Інформація за договором (002769419)» у розмірі 10 088,24 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed