Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

14.12.2017 (позовна заява надіслана засобами поштового зв`язку 11.12.2017) представник позивача [PERSON] , [PERSON] адвокат Немеш І.В., звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», [PERSON] з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.08.2019, просять: стягнути з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 50000 грн.; (позовна вимога №1) стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 100000 грн.; (позовна вимога №2) стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у сумі 50000 грн.; (позовна вимога №3) стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. (позовна вимога №4) В обґрунтування заявленого посилається на те, що 10.12.2014 на 669 км а/д «Київ-Чоп» сталась ДТП за участі автомобілів марки Ford Sierra р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] . Орган досудового розслідування в постанові про закриття кримінального провадження зазначив, що винуватцем ДТП є відповідач [PERSON] , в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а також вказано, що саме діями відповідача [PERSON] було спричинено пошкодження автомобіля марки Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] . Згідно з акту виконаних робіт №7 від 28.02.2015 сума збитків пошкодженого автомобіля марки Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] становить 150289 грн. Окрім цього позивачем [PERSON] сплачено за послуги евакуатора для транспортування автомобіля марки Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] 3600 грн. Зазначає, що автомобіль марки Ford Sierra р.н. [NUMBER] застрахований у відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». 09.06.2015 позивач [PERSON] звернувся із заявою до відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», однак відсутня інформація про повернення страхової виплати. 26.03.2018 представник відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» подав до суду відзив на позовну заяву (до уточнення такої представником позивачів заявою від 06.08.2019), в якому позов в частині стягнення з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» матеріальної шкоди не визнає в повному обсязі. Вказану позицію обґрунтовує тим, що позивачі із заявою про страхове відшкодування не зверталися, належних документів не надали, чим позбавили відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» встановити дійсні обставини справи та визначити розмір страхового відшкодування, який завдано під час ДТП. Зазначає, що 09.06.2015 на адресу відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» надійшов адвокатський запит адвоката Немеша І.В., у відповідь на який було повідомлено останнього, що рішення по страховому випадку буде прийняте після отримання заяви на виплату страхового відшкодування від позивача [PERSON] . Однак жоден із позивачів не звернувся із відповідною заявою, а тому листом від 21.12.2015 позивач [PERSON] був повідомлений про відсутність законних підстав для виплати страхового відшкодування. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява адвоката Немеша І.В., подана в інтересах [PERSON] , від 13.03.2020 про розгляд справи без участі сторони позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, відзиву на позовну заяву, в тому числі уточнену заявою представника позивачів від 06.08.2019, до суду не подав. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. У прохальній частині відзиву представник відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» просив розглядати справу без участі останнього. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України\~установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст .5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. З постанови Сколівського районного відділу ГУ МВС України у Львівській області від 29.12.2014 з`ясовано, що 10.12.2014 на 669 км а/д «Київ-Чоп» відбулася ДТП за участі автомобілів марки Ford Sierra р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] порушив ПДР України, що і стало причиною ДТП та призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів, при цьому середньої тяжкості тілесних ушкоджень третім особам заподіяно не було, а тому в діях останнього наявні ознаки адміністративного правопорушення. Передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.9). В АСДС «Д-3» наявні дані про ДТП від 10.12.2014 за участі позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . З постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2015 (справа №308/1223/15-п) з`ясовано, що водій [PERSON] 10.12.2014 близько 01 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Форд Сіера» д.н. [NUMBER] на 669 км. автодороги Київ - Чоп між селами Коросіїв - Козьове Сколівського району Львівської області в напрямку м. Чопа, не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки\~Mitsubishi Lancer д.н. [NUMBER] , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За вказаною постановою відповідача [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 02.04.2015 вказану постанову суду першої інстанції скасовано, а провадження по справі закрито з підстав, передбачених п.7\~ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст.38 КУпАП. Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що висновок суду першої інстанції про винуватість відповідача [PERSON] є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, і підтверджується сукупністю зібраних, і перевірених доказів та апелянтом не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, розглядаючи даний позов, вважає обставину винуватості відповідача [PERSON] у ДТП, що мало місце 10.12.2014 на 669 км а/д «Київ-Чоп» за участі автомобілів марки Ford Sierra р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та Mitsubishi Lancer р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , доведеною. Щодо позовної вимоги №1: Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон № 1961-IV). Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пп. 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування Згідно з пп. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик,

Outcome: partial