Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини та жінки, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зазначає, що з жовтня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 07.04.2020 року. Після розірвання шлюбу продовжили проживати однією сім`єю разом з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує та просить задовольнити, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.04.2020 року. Після розірвання шлюбу продовжили проживати однією сім`єю. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки та на утримання позивача не надає, що постає з позовної заяви. Згідно ч.1 ст.182 цього кодексу - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, принаймні іншого відповідачем не доведено. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, а також, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи, що має значення для справи. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в розмірі, запропонованому позивачем. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За даними Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради зареєстроване місце проживання дитини сторін - [ADDRESS] ., разом з матір`ю [PERSON] . Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб позивача, стягнутих аліментів на дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку [PERSON] , до досягнення дитиною 3-х років. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду витяг з договору про надання правничої допомоги № 21/12-2 від 09.12.2021 року, укладений між адвокатом Ковальчуком О.М. та [PERSON] , акт наданих послуг до договору, з детальним описом робіт, виконаних за договором, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, тому суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача суми понесених ним витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial