Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є Управителем частини будинків Саксаганського району та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі і за адресою: [ADDRESS] . Щомісячні нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюється у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.12.2011року №416, що діяли до 30.04.2017 року, та Рішенням №178 від 12.04.2017 року, яким затверджені тарифи на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.05.2017 року. Станом на 01.01.2021 року відповідач не уклав договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР», що є порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з тим, що боржник не виконує свого обов`язку щодо укладення договору, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі наявності фінансового особового рахунку. Відповідачі своєчасно не оплачують вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в результаті чого виникла заборгованість на суму 9695,35 грн. за період з липня 2017 року по липень 2020 року. До того ж, згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Станом на 15.07.2020 року сума інфляції становить 680,31 грн., 3% річних складають 399,64 грн. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість відповідачі не погашають, представник позивача просить стягнути її з відповідачів в примусовому порядку. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи був повідомлені своєчасно та належним чином, відзиву не надали. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст.\~76,\~77,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків, що розташовані на прибудинкових територіях Саксаганського району м. Кривого Рогу, в тому числі і по [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно ордеру на житлове приміщення №1272 від 10.10.1990 року квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 87 м. кв. була видана у користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.38). Згідно виписки з протоколу №6 від 24.06.1996 року рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради, вищезазначена квартира була розділена, так як [PERSON] виділив свою частину квартири, яка в подальшому отримала № [ADDRESS] (а.с.38). Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, решта квартири за адресою: [ADDRESS] (1) є неприватизованою, тому відомості відсутні (а.с.37). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями\~ЦК України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Положеннями ст.ст.66,\~67,\~162 ЖК України\~встановлено, що за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно відповідей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС Дніпропетровської області, отриманих на запити суду щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, жоден з відповідачів у справі знятим з реєстрації або зареєстрованим у 107 буд. [ADDRESS] не значиться (а.с.29,30,31,32,33). Як вбачається з позовної заяви та розрахунку заборгованості, доданого до позову, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 9695,35грн., інфляційні втрати в розмірі 680,31грн., 3% річних в розмірі 399,64 грн. (а.с.8,9). Позивачем всупереч\~ст.81 ЦПК України\~не було надано суду підтверджень того, що відповідачі фактично користується приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] і користується послугами, які надаються позивачем за зазначеною адресою. При цьому матеріали справи не містять доказів перебування вказаної квартири у власності відповідачів або доказів укладання із відповідачами (або з будь-ким з відповідачів) договору про надання житлово-комунальних послуг. Відтак відсутні докази наявності обов`язку відповідачів оплачувати послуги, які надає ТОВ «Житлосервіс КР». Доказів того, що вказана вище квартира належить відповідачам на праві особистої власності позивачем суду не надано. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 9695,35 грн. У зв`язку з чим також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 680,31 грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 399,64 грн. Згідно\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed