Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

19.10.2021 р. представник позивача [PERSON] адвокат Зєркін А.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.05.1999 р. [PERSON] є власником квартири , що розташована за адресою: [ADDRESS] . 28.12.2990 р. позивачка уклала шлюб із [PERSON] [INFO] , а у жовтні 2012 р. сину чоловіка позивача [PERSON] , [INFO] знадобилася реєстрація у м. Кривому Розі, тому позивач зареєструвала його у своїй власній квартирі. Відповідач майже 10 років мешкає за межами України, в квартирі ніколи не проживав, будь-які його особисті речі в будинку відсутні, він не бере участі в утриманні будинку та ніколи не здійснював оплату житлово-комунальних послуг, а така ситуація створює позивачу певні незручності, оскільки вона власними силами та за власні кошти несе витрати за утримання даної квартири, відповідач жодним чином не допомагає, тому вона звернулася з даним до суду. Ухвалою судді від 03.11.2021 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України з викликом сторін. Представник позивача надав заяву в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить справу розглядати за його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.05.1999 р. [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.6-7). У зазначеному будинку, крім власника [PERSON] , зареєстровані: чоловік [PERSON] та син чоловіка [PERSON] , який в квартирі не проживає, будь-які його особисті речі в будинку відсутні, він не бере участі в утриманні будинку та не здійснює оплату житлово-комунальних послуг. На даний час він проживає поза межами України. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується Довідкою № 20, виданою Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВА-КОМ» та актом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 125» від 13.09.2021 р. (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені з приводу визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені квитанцією №59350 від 19.10.2021 р. у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved