Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у січні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував\~тим,\~що у\~січні 2022\~року [PERSON] \~дізналася про\~те,\~що за\~виконавчим написом\~від 29.06.2021\~№ 250343,\~вчиненим приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу з\~позивачки як\~з боржника\~стягується на\~користь відповідачазаборгованість в розмірі 32160 грн. За виконавчим провадженням № 68061461 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 32160 грн. Підстави стягнення заборгованості у сумі 32160 грн. [PERSON] невідомі. Між позивачкою та ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» 25.02.2020 року було укладено договір про надання фінансового кредиту №3421609304/497369. Позивачці не відомі про існуючі кредитні чи боргові зобов`язання у сумі 32160 грн., перед ТОВ «Вердикт Капітал», відповідачем на адресу позивачки жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило. Заборгованість у сумі 32160 грн. є оспорюваною, оскільки [PERSON] її не визнає, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивачку попередньо не повідомляли, вимог про порядок погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до неї не надходили, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Представник позивачки [PERSON] посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачкою не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчинений 29.06.2021 року та зареєстрований у реєстрі за №250343, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 32160 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача ТОВ «Кредит капітал» в судове засідання не з`явився, відзив на позов не поданий. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 14.01.2022 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 14.01.2022 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. 15.02.2022 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. 17.02.2022 надійшла заява представника позивачки про розподіл судових витрат. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 29.06.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» Договір про надання фінансового кредиту №3421609304/497369, за умовами якого отримала кредит в сумі 9000 грн., на строк 30 днів до 25.03.2020 року фіксована процентна ставка за користування кредитом 693,5 % річних від суми кредиту розрахунку 1,9 % на добу (а.с.10). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 29.06.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №250343, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором №3421609304/497369 від 25.02.2020 року, укладеним з ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» за період із 25.05.2021 по 03.06.2021, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 22230,00 грн., а також за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 32160,00 грн. (а.с.9). Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ «Кредит Капітал», який як указаному в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» на підставі Договору відступлення прав вимоги №ЕМ-6 від 26.05.2021 року. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі №250343 від 29.06.2021 року за заявою відповідача приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. постановою від 06.01.2022 було відкрито виконавче провадженні №68061461(а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~\~від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України\~\~від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;\~\~в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження\~№ 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Кредитний договір № 3421609304/497369 від 25.02.2020 року не був посвідчений нотаріально а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Позивачка за змістом позову також заперечила наявність кредитних чи боргових зобов`язань з розміром заборгованості у сумі 32160 грн. перед відповідачем, посилаючись на те, що жодних повідомлень про відступлення прав вимоги не отримувала. У позові також позивачка не погоджується з розміром заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Відповідач не надав до суду доказів набуття прав вимоги до позивачки за кредитним договору № 3421609304/497369 від 25.02.2020, належних письмових доказів та детального розрахунку розміру заборгованості позивача та її складових, періоду нарахування відсотків. Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості 32160 грн. є спірною. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов адвоката Сумцова Є.С., поданий в [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. за подання позову та в сумі 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. подав заяву про розподіл судових витрат від 17.02.2022 просив стягнути загальну суму таких витрат позивачки 7500 грн. Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив повністю відмовити у стягненні на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що такі витрати, які пов`язані виключно з підготовкою позовної заяви з додатками не можуть становити 7500 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 10.01.2022 року (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину); Акти приймання-передачі наданих послуг № 1 від 17 лютого 2022 року, квитанції від 16.02.2022 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 7500 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 17.02.2022 представник позивачки надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, (узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз законодавства та практики, підготовка позовної заяви - 3500 грн., підготовка заяви про забезпечення позову - 1000 грн., підготовка адвокатського запиту, ознайомлення з матеріалами справи за допомогою системи «Електронний суд» - 500 грн., підготовка заперечень проти клопотання про зменшення витрат на правову допомогу 500 грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 1000 грн., підготовка заяви про розподіл судових витрат 500 грн). Надання указаних в Акті від 17.02.2022 року послуг адвокатом Сумцовим Є.С. в цілому узгоджується з матеріалами справи, крім послуги з ознайомлення представника позивачки з матеріалами справи 16.02.2022. Станом на указану дату в матеріалах справи перебували лише документи надані суду стороною позивача та процесуальні документи складені судом. Ознайомлення з клопотанням відповідача про зменшення витрат на правову допомогу охоплюється послугою підготовки заперечень на таке клопотання. Отже, матеріалами справи підтверджено надання представником позивачки послуг на суму 7000 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не додано достатніх доказів, на підтвердження таких витрат. Заявлені позивачкою витрати в сумі 7500 грн. на думку відповідача є неспівмірними для такої категорії справ, яка не є складеною, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, а підготовка позову не вимагає значного обсягу технічної та юридичної роботи. Крім того, відповідач вважає, що сума витрат не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Посилання відповідача на недоведення позивачкою понесення витрат на оплату послуг адвоката є необґрунтованою, оскільки до суду подано належні докази відповідних витрат, на компенсацію яких [PERSON] має право, ураховуючи задоволення її позовних вимог. Отже, підстави для відмови у стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у повному обсязі відсутні. Оцінюючи доводи відповідача в обґрунтування зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає такі доводи частково обґрунтованими. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved