Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

16.12.2021 року [PERSON] \~ звернувся з позовом до [PERSON] , згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася [INFO] після смерті його батька [PERSON] , просив ухвалити судове рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця тривалістю два місяці. В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що після смерті його батька [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які спадкодавець на випадок своєї смерті заповів йому та його сестрі. Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ щодо вказаного нерухомого майна позивач не звертався, оскільки лише в жовтні 2021 року від своєї сестри отримав документи та дізнався про наявність складеного заповіту на його ім`я. Крім того сестра надала йому нотаріально завірену заяву про відмову від спадщини на його користь. При зверненні в грудні 2021 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, що і змусило його в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України звернутися до суду з вказаним позовом. 29.12.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою від 03.02.2022 року до справи у якості співвідповідача залучено Новобузьку міську раду Баштанського району Миколаївської області та справу призначено до розгляду . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Представник відповідача Новобузької міської\~ради Баштанського\~району Миколаївської\~областіу судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, згідно якого проти задоволення позову не заперечував. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~ \~учасників справи відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку. Судом встановлено, що згідно фотокопії свідоцтва про право власності б/н від 23.01.2004 року виданого на підставі рішення виконкому Новобузької м/ради від 23.12.03 року №547 та витягу про його державну реєстрацію громадянину [PERSON] на праві власності належить житловий будинок розташований по [ADDRESS] (а.с.15-16). Натомість відповідно до фотокопій державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, серії ІІІ-МК№ 038024 та серії ІІІ-МК№ 038023 від 22.02.1996 року, земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, розташовані по [ADDRESS] , розміром 0,0226 га та 0,08 га належать на праві власності громадянину [PERSON] (а.с.18-19). З свідоцтва про смерть (фотокопії) серії [NUMBER] , виданого повторно 24.11.2021 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м.Новий Буг Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №273 (а.с.11). Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №840959, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою, 18.07.1997 року, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67696552 станом на 09.12.2021 року не змінено і не відмінено, громадянин [PERSON] заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку розташовані за адресою [ADDRESS] , а також все майно - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному (а.с.13,20). Внаслідок укладення шлюбу відповідачка [PERSON] змінили прізвище на [PERSON] , що підтверджується фотокопіями свідоцтв про укладення а розірвання шлюбу ( а.с.39-42). Разом з тим згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67696531 станом на 09.12.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, а отже інші спадкоємці (зокрема і спадкоємець за заповітом [PERSON] ) з заявами про прийняття спадщини не зверталися ( а.с.21), тому письмова згода спадкоємця який прийняв спадщину на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивачем отримана бути не може. Зокрема в матеріалах справи наявна фотокопія нотаріально завіреної заяви складеної [PERSON] від 06.07.2000 року, згідно якої остання заяви про прийняття спадщини не подавала, на спадщину не претендує та не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину було видано брату [PERSON] (а.с.14). Також слід зазначити, що відповідно до фотокопії довідки Новобузької міської ради за вих.№1844 від 01.12.2021 року на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним ніхто не був зареєстрований (а.с.17). На момент відкриття спадщини ( день смерті спадкодавця) був чинним Цивільний кодекс Української РСР\~від 18 липня 1963 року, разом з тим відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (\~435-IV) правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, позивач [PERSON] , в силу ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223 ЦК України має право на спадкування спадщини за заповітом від 17.07.1997 року після смерті заповідача [PERSON] , що мала місце 26.12.1999 року. При зверненні 09.12.2021 року до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом видано відповідне роз`яснення (а.с.22). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 відступати від якої Верховний Суд підстав не знайшов.\~\~ Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17. Таким чином необізнаність позивача про існування заповіту спадкодавця складеного на його ім`я, призвело до пропуску ним строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачем відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для нього додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved