Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] \~та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином позивачки [PERSON] та онуком [PERSON] . З 01.08.2018 року відповідач за вищевказаною адресою не проживає, участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає. Тому позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивачів адвокат Бурлаченко С.Ю. на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити в повному обсязі, в подальшому звернувся до суду з заявою про закінчення розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засідання підтвердив факт того, що [PERSON] з 2018 року за адресою: [ADDRESS] , не проживає та не з`являється. Вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] \~та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15, 16-17, 19 копія свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія свідоцтва про право на спадщину за законом). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 11.12.2009 року по теперішній час (а.с.36 копія довідки). У матеріалах справи міститься Акт від 24.01.2021 (а.с.27), складений мешканцями сусідніх квартир будинку [ADDRESS] , посвідчений директором ТОВ «ЦЕНТРОБУД» М. Шмаровоз, із змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає більше року, а саме з 01.08.2018 року. Статтею 383\~ЦК\~України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.\~321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386\~ЦК\~України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.\~391\~ЦК\~України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації [PERSON] у квартирі за вищевказаною адресою позбавляє можливості позивачів здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, доказів стосовно поважності причин непроживання відповідача в даній квартирі у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачами та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12\~ЦПК\~України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами\~та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад одного року. На підставі викладеного,

Outcome: approved