Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області 13.05.2000 року, актовий запис № 122. Після розірвання шлюбу визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю . Свої вимоги мотивує тим, що 13.05.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між сторонами не склалося, часто виникають конфлікти та непорозуміння. Причиною, розлучення, є те, що вони проживають окремо одне від одного та за цей час зрозуміли ,що у них немає спільних інтересів. На даний час сім`я розпалася, сторони проживають окремо, примирення між ними не можливе. Позивач до судового засідання подав заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте у своїй письмові заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності та вказує про те, що позов визнає ,просить залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 16.02.2022. відповідачка в судове засідання не з`явився, проте у своїй письмові заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності та вказує про те, що позов визнає, просить залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 13.05.2000 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Спір з приводу визначення місяця проживання сина [PERSON] , [INFO] відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, тому що між ними припинилися будь-які шлюбні відносини. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, про що висловились у своїх письмових заявах, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом зі своєю матір`ю [PERSON] .. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного, статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114\~СК України та

Outcome: approved