Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У травні 2020 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Янівська Г.Я. звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати удаваними договори дарування нерухомого майна, укладені 12 серпня 2016 року [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою М.Л., а саме: договір №2069 дарування земельної ділянки, площею 0,3747 га, кадастровий номер: 2624483101:01:002:0064, договір №2067 дарування земельної ділянки ,площею 0,1910 га, кадастровий номер:2624483101:01:002:0063, договір №2065 дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та визнати їх договарами купівлі-продажу. Позов обгрунтовано тим, що на початку листопада 2017 року в період перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] , позивачка випадково дізналася, що її чоловік придбав житловий будинок із земельними ділянками в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області. Зазначає, що оспорюванні нею договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудамита договори дарування двох земельних ділянок є удаваними для приховання договорів купівлі-продажу. На доведення удаваності спірних договорів дарування позивачка зазначає такі обставини. По-перше, 08 червня 2016 року на сторінці оголошень нерухомості, що продається в Івано-Франківській області було розміщено оголошення про продаж вказаного житлового будинку разом із земельною ділянкою площею 50 соток та перелічені господарські будівлі. По-друге, у власниці нерухомого майна [PERSON] були відсутні підстави для дарування такого майна на користь [PERSON] , який не є її родичем чи близьким знайомим. По-третє, з квартири на [ADDRESS] , в якій вони спільно проживали до осені 2017 року, зникли усі їхні спільні грошові заощадження ( орієнтовно 30 000 дол. США), які відповідач [PERSON] використав для придбання та ремонту купленого ним в період шлюбу житлового будинку в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області. У вересні 2020 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, де заперечила проти позову. В обгрунтування заперечень проти позову зазначила, що влітку 2013 року вона, її дочка [PERSON] та зять [PERSON] познайомились із [PERSON] , який за рекомендацію одного із жителів села проводив ремонт котла в її житловому будинку , що в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області. Поступово їхні відносини стали товариські. З лютого 2016 року, коли вона захворіла, [PERSON] провідував її . Приблизно три місяці , коли вона перебувала на лікуванні в м.Львові , то [PERSON] доглядав за її господарством та залишався ночувати в житловому будинку. На початку червня 2016 року, коли вона повернулася додому, то на прохання її доньки, яка працює та проживає в м.Ковель Волинської області, [PERSON] продовжував приїжджати до неї, купляв ліки, допомагав по господарству. Однак стан здоров`я її не покращився, а тому дочка вирішила перевезти її по місцю свого проживання, а все нерухоме майно в с.Конюшки вони вирішили продати, про що було подано оголошення в Інтернет мережі. Через те, що покупців на житловий будинок не було, вона на початку серпня 2016 року зателефонувала до [PERSON] та разом із дочкою вирішили житловий будинок та землю подарувати йому, оскільки він не мав свого житла . Позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив [PERSON] , де зазначила, що відповідачка перебувала на стаціонарному лікуванні лише з 16 березня по 29 березня 2016 року. Крім цього у березні-червні 2016 року відповідач [PERSON] постійно проживав в квартирі [ADDRESS] , де і був зареєстрований. Також [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] , після смерті своє матері, а тому він мав де проживати. Також позивачка не погодилась із обґрунтуванням [PERSON] зміни свого рішення щодо продажу нерухомого майна, оскільки пошук покупців можна було проводити дистанційно чи через ріелторів, а для укладення договору купівлі-продажу достатньо приїхати на кілька днів. Крім цього зазначила, що до подання нею позову до суду була телефонна розмова із дочкою відповідачки [PERSON] , яка повідомила , що саме [PERSON] попросив їх оформити купівлю-продаж даного майна, як договір дарування. У вересні 2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, де заперечив проти позову. В обгрунтування заперечень проти позову зазначив обставини, що аналогічні обставинам, які викладені відповідачкою [PERSON] у відзиві на позов. В доповнення до цих обставин також вказав, що з позивачкою [PERSON] він з серпня 1985 року перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року було розірвано. Однак фактично шлюбні відносини між ними були припиненні з його ініціативи ще в кінці 2015 року. З цього часу він майже не ночував вдома, а перебував в автомобілі або ночував у знайомих. У відзиві відповідач також зазначив, що ніяких заощаджень в сумі 30 000 дол. США в них не могло бути, оскільки вони не мали таких великих заробітних плат, щоб можна було заощадити вказану позивачкою суму коштів. Житловий будинок, господарські будівлі та земля в с.Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області, які 12 серпня 2016 року йому подарувала [PERSON] є її особистим волевиявленням. Такі дії [PERSON] були зумовлені тим, що в нього не було житла та коштів для його придбання, а вона та її члени сім`ї у будь-який зручний для них час могли приїхати в житловий будинок, в якому народилися. Позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив [PERSON] , де зазначила, що відповідач ніколи не займався ремонтом чавунних котлів, а саме такий котел знаходився в житловому будинку [PERSON] . Щодо заперечення відповідачем їхніх спільних заощаджень, то в них був спільний сімейний бізнес, гроші зберігалися в квартирі, а відповідальним за них був відповідач, що можуть підтвердити їхні двоє повнолітніх дітей. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 25 травня 2020 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 26 червня 2020 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року задоволено заяву [PERSON] та накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3747 га з кадастровим номером: 2624483101:01:002:0064, земельну ділянку, площею 0,191 га з кадастровим номером: 2624483101:01:002:0063 та житловий будинок загальною площею 86,5 кв.м. , житловою площею 39,5 кв.м. , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , які належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON] 13 липня 2020 року позивачка [PERSON] подала заяву про виклик свідків по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 05 листопада 2020 року позивачка [PERSON] подала додаткову заяву про виклик свідків по справі: [PERSON] , [PERSON] 03 грудня 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Крохмалюк С.С. також подала заяву про виклик свідків по справі: [PERSON] , [PERSON] .. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2021 року визнано потрібним, щоб відповідачка [PERSON] дала особисті пояснення, а також їй роз`яснено положення ч.4 ст.212 ЦПК України про те, що вона може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 10 серпня 2021 року представник відповідача [PERSON] адвокат Крохмалюк С.С. подала заяву про виклик свідка [PERSON] 21 січня 2022 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Падучак І.І. подала заяву про виклик свідка [PERSON] 11 лютого 2022 року свідок [PERSON] подала заяву про неможливість з`явитись до суду, оскільки здійснює догляд за матір`ю [PERSON] . Крім цього вказала в заяві, що [PERSON] дарування будинку та землі відбулося за ініціативою її мами, яку вони підтримали. За клопотаннями представників сторін суд неодноразово відкладав розгляд справи, в тому числі сприяючи примиренню сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Янівська Г.Я. позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 06 травня 2021 року , просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Крохмалюк С.С в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав наведених у відзиві, просили у задоволені позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася , у відзиві на позовну заяву та в подальших своїх заявах до суду просила розглядати справу за її відсутності, оскільки хворіє та є особою похилого віку. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Падучак І.І. в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав наведених відповідачкою у відзиві, просила у задоволені позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Дзера М.Л. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши вступне слово представників сторін, показання свідків та дослідивши письмові і електронні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з огляду на таке. Судом встановлено, що 31 серпня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] ( після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] ) був зареєстрований шлюб . З 05 вересня 1997 року по 27 вересня 2016 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки виданої виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 04 вересня 2020 року №214 Б. Відповідно до рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Судом було встановлено, що шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені, вони разом не проживають, малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, позивач примиритеся не бажає, проживає однією сім`єю з іншою жінкою , яка очікує від нього дитину. За час перебування у шлюбі, тобто 12 серпня 2016 року приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Дзерою М.Л. було посвідчено три договори дарування, а саме: - договір дарування житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Грошова оцінка домоволодіння становить 181 720 грн 00 коп; - договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1910 га, кадастровий номер: 2624483101:01:002:0063, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область. Грошова оцінка земельної ділянки становить 95 000 грн 00 коп.; - та договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3747 га, кадастровий номер: 2624483101:01:002:0064, що розташована за адресою: с.Конюшки Рогатинський район Івано-Франківська область. Грошова оцінка земельної ділянки становить 93 000 грн 00 коп. З копії заяви на укладення договору дарування, яка 12 серпня 2016 року посвідчена головою виконавчого комітету Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області Білоусом І.М., за реєстровим №51 та змісту договорів дарування вбачається, що [PERSON] дав згоду своїй дружині [PERSON] на укладення спірних договорів дарування. 02 листопада 2017 року позивачкою [PERSON] отримано інформаційну довідку № 102333143 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої вбачається, що станом на 17 серпня 2016 року за її чоловіком [PERSON] було зареєстроване вищезазначене нерухоме майно. [PERSON] , який викликався в судове засідання як свідок, помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 лютого 2021 року Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ). Постановою державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) від 07 липня 2020 року на виконання ухвали судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2020 року накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3747 га з кадастровим номером: 2624483101:01:002:0064, земельну ділянку, площею 0,191 га з кадастровим номером: 2624483101:01:002:0063 та житловий будинок загальною площею 86,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м. , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , які належать на праві приватної власності [PERSON] . Також судом встановлено, що згідно копії заповіту від 18 березня 2009 року, який посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] є спадкоємцем нерухомого майна: Ѕ частини домоволодіння, Ѕ частини земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, площею 0,0533 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2549 га , які знаходяться в [ADDRESS] . Згідно копії виписного епікризу, який виданий лікарем [PERSON] 29 березня 2016 року, відповідачка [PERSON] перебувала на стаціонарному обстеженні у гастроентерологічному відділенні терапивтичної клініки ВМКЦ Західного регіону з 16 березня по 29 березня 2016 року. Виписана в задовільному стані на амбулаторний етап лікування, рекомендовано спостереження невропатолога та терапевта. З дослідженних в судовому засіданні електронних письмових документів встановлено, що 08 червня 2016 року на сторінці оголошень нерухомості, що продається в Івано-Франківській області розміщено оголошення із фотографіїєю про продаж будинку в с.Конюшки наступного змісту: « Терміново! Будинок у с.Конюшки, в добротному стані, газ, вода, 2-х функційний котел, літня кухня, гараж, комора, стайня, сад, приватизована земля 50 соток. Можливий торг.тел.0968990197». З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] є одноосібним власником та керівником приватного підприємства «Ренал», де основним вид діяльності якого є монтаж водопровідних мереж, системи опалення та кондиціонування. Судом встановлено, що номер телефону, який вказаний в оголошенні про продаж будинку в с.Конюшки відповідає номеру телефону керівника приватного підприємства «Ренал», який зазначений у Звіті про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель від 13 вересня 2018 року . Свідок [PERSON] дала показання про те , що вона є дочкою позивачки та відповідача. Їй відомо, що батьки близько 10-15 років складали грошові кошти для придбання нової квартири або житлового будинку. На початку 2017 року батько повідомив її, що придбав житловий будинок в с.Конюшки та робить там ремонт. Восени 2017 року батько пішов проживати однією сім`єю з іншою жінкою. Свідок [PERSON] , яка є теж дочкою позивачки та відповідача дала показання, які аналогічні показанням її сестри [PERSON] . В доповнення до цих показань ствердила, що в 2018 році коли вона перебувала із своєю сім`єю в житловому будинку в с.Конюшки, батько сказав їй, що оформив придбання житла так, щоб вони нічого з цього не отримали. Свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] є його тестем. В якому році не пригадує, але це було на різдвяні свята, він з своєю сім`єю перебував у житловому будинку [PERSON] в с.Конюшки Івано-Франківської області, де дізнався від нього, що він купив цей житловий будинок та робить в ньому ремонт. Свідок [PERSON] , який є зятем [PERSON] дав показання про те, що після одруження його сім`я проживала разом із сім`єю [PERSON] в [ADDRESS] . Деякий період часу він працював разом із тестем та проводив роботи по монтажу системи опалення. Йому відомо, що [PERSON] планував купити житловий будинок. Також зазначив, що допомагав тестю виконувати роботи по демонтажу старого опалення ( чавунних батарей, чавунного котла) та монтажу нового опалення в житловому будинку в с.Конюшки Івано-Франківської області. Про це житло він нічого не розказував тещі, оскільки тесть говорив, що хоче сам розповісти про придбання житлового будинку. Свідок [PERSON] дав показання про те, що в певний період часу він разом із [PERSON] надавали послуги по монтажу системи опалювання. В 2016-2017 роках в житловому будинку в с.Конюшки Івано-Франківської області він допомагав [PERSON] демонтувати старе опалення ( чавунні батареї, котел ) та встановлювати нове опалення, каналізацію. Свідок [PERSON] дала показання про те , що позивачка є її рідною сестрою. Зі слів сестри їй відомо, що вони тривалий час заощаджували кошти для придбання житлового будинку, оскільки квартиру планували залишити молодшій дочці. Показання вказаних свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність не викликають сумнів у суду, є такими, що узгоджуються з позицією позивачки та іншими доказами у справі. Свідок [PERSON] дав показання про те, що він є сусідом та приблизно п`ять років тому познайомив [PERSON] із [PERSON] , оскільки в неї не працювала система опалення. Йому відомо, що [PERSON] провідували її рідний брат [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] планувала продати своє домоволодіння, однак йому не відомо, чому вона подарувала його [PERSON] . Свідок [PERSON] дав показання про те, що з 2005 року він знайомий із [PERSON] , оскільки останній встановлював йому опалення в квартирі, а в подальшому вони підтримували дружні відносини. Приблизно п`ять років тому, він був в с.Конюшки Івано-Франківської області, де в одному із житлових будинків [PERSON] здійснював ремонтні роботи. Там він поспілкувався із власницею будинку [PERSON] , яка розказала йому, що їй відомо про складні сімейні відносини в сім`ї [PERSON] і вона вирішила дане домоволодіння подарувати йому. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON] в частині того, що [PERSON] розповідала йому про намір подарувати [PERSON] домоволодіння і з врахуванням інших доказів у справі вважає, що між ними не були настільки близькі або дружні стосунку за наявності яких [PERSON] бажала подарувати [PERSON] майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та двох земельних ділянок. Свідок [PERSON] пояснив, що йому нічого не відомо, яким чином [PERSON] набув право власності на житловий будинок в с.Конюшки Івано-Франківської області. Суд не бере до уваги письмові показання свідка [PERSON] , як недопустимий доказ, оскільки згідно вимог ст.ст.229-230 ЦПК України свідок повинен бути безпосередньо допитаний під час розгляду справи . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У силу вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вирішуючи спір в межах предмету доказування, а саме встановлення обставин, які можуть свідчити про удаваність спірних правочинів, та обставин, які це спростовують (мотивів дарування нерухомого майна ), суд застосовує такі норми матеріального права. Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №910/19473/17 вказано, що за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють один правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини . Згідно з ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який підлягав встановленню судом у цій справі є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договорів дарування та з`ясування питання про те, чи не укладені ці угоди з метою приховати іншу угоду та яку саме. Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, який, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваними правочинами. Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №707/1541/16-ц та від 06 червня 2018 року у справі №910/19473/17. У позовній заяві позивачка [PERSON] зазначила, що спірні договори дарування є удаваними, оскільки у випадку укладення договорів купівлі-продажу дане нерухоме майно було б об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір дарування, як і договір купівлі-продажу мають споріднену правову спрямованість - передачу відповідного майна у власність іншої особи. Основною ознакою договору дарування є передача майна у власність обдарованого саме на безоплатній основі. Натомість відносини купівлі-продажу передбачають передачу відповідного майна у власність іншої особи на оплатній основі. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. При цьому згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16 вказано, що сторони удаваного договору дарування вочевидь будуть приховувати від інших осіб свою домовленість про відчуження майна за плату, факт отримання такої оплати тощо. Тому встановити факт усної домовленості про оплату та сам факт оплати, яка зазвичай відбувається у готівковій формі та за відсутності свідків, або з використанням інших, більш складних способів, дуже складно або неможливо. Відтак, доведення удаваності правочину відбувається не лише шляхом аналізу змісту укладеного правочину (удаваність якого доводиться позивачем), а за допомогою інших, непрямих доказів (зняття обдарованим готівки з банківського рахунку, укладення ним договору займу, публікація оголошень про продаж предмету, який потім був подарований, відсутність родинних чи інших зв`язків, відсутність зрозумілого мотиву укладення договору дарування майна тощо). На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено про удаваність спірних договорів дарування з метою приховання договорів купівлі-продажу нерухомого майна такими доказами: - публікація оголошення про продаж нерухомого майна 08 червня 2016 року, яке через два місяці було подароване; - висока вартість подарованого майна : домоволодіння - 181 720 грн 00 коп , земельні ділянки - 93 000 грн 00 коп та 95 000 грн 00 коп, яка виключає можливість його дарування [PERSON] сторонній особі - [PERSON] ; - відсутність зрозумілих мотивів зі сторони [PERSON] укладення договорів дарування трьох об`єктів нерухомого майна [PERSON] , який тривалий час перебував у зареєстрованому шлюбі, міг мати грошові заощадження та заробляв кошти шляхом виконання робіт по монтажу системи опалювання. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved