Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню: централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води, що надаються державним комунальним підприємством «Луцьктепло». Однак, відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 року за їх особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 14626 грн. 75 коп. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги на всю суму боргу відповідачів на підставі положень ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні нарахування в розмірі 1279 грн.18 коп. та три відсотки річних - 481 грн. 31 коп. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в сумі 14626 грн. 75 коп., а також інфляційні нарахування у розмірі 1279 грн.18 коп., три відсотки річних - 481 грн. 31 коп. та судові витрати у справі. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Поряд з цим представник позивача зауважив, що під час розгляду справи відповідачі сплатили суму боргу, який вказаний у позовній заяві, тобто визнали борг та просив стягнути з них підставі положень ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні нарахування в розмірі 1279 грн.18 коп. та три відсотки річних - 481 грн. 31 коп., а також судовий збір у розмірі 2270 грн. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Судом з`ясовано, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (а.с. 6) та їм надаються послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання (а.с. 5), з якого, з-поміж іншого, вбачається, що їм нарахована заборгованість у розмірі 14626 грн. 75 коп. Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідачі сплатили основну суму боргу у розмірі 14626 грн. 75 коп., що вбачається з пояснень представника позивача, а тому дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] визнали позовні вимоги. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, однак враховуючи, що відповідачами частково погашено заборгованість, що вбачається із заяви представника позивача, а тому позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» підлягають до часткового задоволення, і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача інфляційні нарахування та три відсотки річних, які складають інфляційні нарахування у розмірі 1279 грн.18 коп. та три відсотки річних - 481 грн. 31 коп. відповідно. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, зважаючи, що відповідачі визнали позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає, що з відповідачів солідарно слід стягнути судовий збір в сумі 1135 грн. на користь позивача та повернути йому з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1135 грн. згідно платіжного доручення № 4220 від 23.10.2021 року. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.11, 509, 526, 625 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved