Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. На обґрунтування вимог заявниця посилається на те, що з 28.10.1995 по теперішній час вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з червня 2021 їх життя стало нестерпним. [PERSON] почав систематично проявляти стосовно неї та спільної малолітньої дитини безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, вживати алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно неї, так і стосовно їх спільної малолітньої дитини. Як наслідок з 11.09.2021 вона почали мешкати окремо. Щодо виховання та перебування дітей з одним з батьків в них була певна домовленість. Проте, кривдник не залишає її у спокої, постійно пише смс-повідомлення з образами та погрозами, 06.02.2022 знаходячись у стані алкогольного спяніння [PERSON] вчинив сварку, ображав та побив її, все це трапилось на очах у дитини. У зв`язку з чим просить видати обмежувальний припис строком на 6 місяців відносно [PERSON] щодо неї та їх спільної малолітньої дитини. У судовому засіданні адвокат Куцобін Г.А. та [PERSON] заяву підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених у неї. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з хворобою, заперечував у видачі обмежувального припису лише щодо їх спільної малолітньої дитини, надав суду письмові пояснення, з яких вбачається, що він не вживає алкогольні напої, не лаявся ніколи з заявницею, тим паче у присутності сину. На теперішній час між сторонами тримає розлучення, вважає що всі ці дії спрямовані на шантаж. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 2 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, подружжя. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~24\~та п. 1 ч. 1 ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом установлено, що з 28 жовтня 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2021 року сімейні стосунки розпалися, сторони почали мешкати окремо, мали усну договореність щодо місця мешкання малолітнього сина [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] здійснює постійні образи психолологічного характеру відносно заявниці. Що підтверджується роздруківкою смс-повідомлень. Також, відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 18.02.2022 серія АА №179268 та серія АА № 179267. [PERSON] заборонено в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] та [PERSON] , заборонено входити та перебувати у місці їх проживання, зобов`язано його залишити місце їх проживання. Припис винесений на строк десять діб. 07.02.2022 Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області до ЄРДР за № 12022053770000129 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125\~ч.1 КК України за заявою [PERSON] відносно [PERSON] . Згідно психологічного висновку спеціаліста психолога [PERSON] за наслідками психодіагностичного обстеження неповнолітнього [PERSON] , 2013 р.н. «... дії батька по відношенню до матері призвели до психічної травматизації дитини, що потягла за собою розвиток гострого стресового розладу, яке може перерости у постравматичний стресовий розлад» Отже, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] та їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис строком на 2 місяці. При цьому,\~щодо \~вимоги \~заявниці \~заборонити [PERSON] \~ особисто\~або через\~третіх осіб\~розшукувати її\~та їх\~спільну малолітню\~дитину,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці\~невідомому [PERSON] ,\~переслідувати їх\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~ з\~ними,\~суд не\~вбачає підстав\~для \~її задоволення,\~оскільки [PERSON] не перебуває за власним бажанням у місці, невідомому [PERSON] , а відтак стосовно останнього не може бути застосована заборона особисто і через третіх осіб розшукувати її , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, так як це не передбачено наведеною вище нормою частини другої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", якою передбачена така заборона лише у разі перебування за власним бажанням постраждалої особи у місці, невідомому кривднику. У разі неприпинення неправомірних дій, зі сторони [PERSON] заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності. Зміст ч. 1 ст. 27\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] та вирішити питання профілактичного обліку кривдника [PERSON] на визначений судом строк. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial