Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садівниче товариство "Приозерне" в якому, згідно уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 1223285500:04:008:0006, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП Нв №000090, виданого на підставі рішення 22 сесії ХХІ скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району від 10 листопада 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю №86 від 23 лютого 1994 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 листопада 1997 року він з відповідачем уклав договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП Нв №000090, виданого на підставі рішення 22 сесії ХХІ скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району від 10 листопада 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю №86 від 23 лютого 1994 року, кадастровий номер 1223285500:04:008:0006. При зверненні позивачем до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, 10 грудня 2019 року було відмовлено у вказаній реєстрації у зв`язку з виявленням розбіжностей у даті видачі Державного акту та місці розташування земельної ділянки, а саме: дата видачі зазначена у Державному акті «23 лютого 1994 року» місце розташування «Піщанська сільська рада», у договорі купівлі-продажу зазначено дата видачі Державного акту\~ «13 лютого 1994 року», місце розташування «с.Піщанка, Новомосковського району». Вказані розбіжності позбавляють позивача можливості\~ зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку. Ухвалою судді від 17 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, позивач 05 січня 2022 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове\~ засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~ З урахуванням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, ч. 5, ч. 7 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення цього рішення суду є дата складання повного судового рішення 16 лютого 2022 року. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 15 листопада 1997 року між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0649 га, що знаходиться в с.Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області,\~ переданої для\~ ведення садівництва в садовому товаристві «Приозерне». Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Нв №000090 від 23 лютого 1994 року, рішення 22 сесії ХХІ скликання Піщанської сільської ради. Договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко А.В.\~ та зареєстровано за №4656 (а.с.7). Право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, що знаходиться на території Піщанської сільської ради у с.Новоселівка с/т «Приозерне», яке виникло на підставі договору купівлі-продажу,\~ зареєстровано позивачем у КП Новомосковське МБТІ 24 листопада 1997 року за номером 216-1 (а.с.7) та присвоєно кадастровий номер 1223285500:04:008:0006 (а.с.11) При зверненні позивача до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, рішенням державного реєстратора від 10 грудня 2019 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації земельної ділянки у зв`язку з виявленням розбіжностей у даті видачі Державного акту та місці розташування земельної ділянки, а саме: дата видачі зазначена у Державному акті «23 лютого 1994 року» місце розташування «Піщанська сільська рада», у договорі купівлі-продажу зазначено дата видачі Державного акту\~ «13 лютого 1994 року», місце розташування «с.Піщанка, Новомосковського району» (а.с.6). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Той факт, що спірна земельна ділянка площею 0,0649 га, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та передана у приватну власність на підставі рішення 22 сесії ХХІ скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району від 10 листопада 1993 року, для ведення садівництва належала [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП Нв №000090. Державний акт видано\~ 23 лютого 1994 року зареєстрованого в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю №86 від 23 лютого 1994 року. (а.с.8) Згідно довідки, виданої 20 грудня 2019 року садівничим товариством «Приозерне», [PERSON] є членом садівничого товариства «Приозерне», яке розташовано у с.Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, ділянка № [NUMBER] приватизована та має кадастровий номер 1223285500:04:008:0006, право власності згідно договору купівлі-продажу від 15 листопада 1997 року\~ (а.с.9). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вбачається, що земельній ділянці\~ площею\~ 0,0649 га,\~ яка розташована у [ADDRESS] з цільовим\~ призначенням для ведення садівництва присвоєно кадастровий номер 1223285500:04:008:0006. Власником земельної ділянки вказана [PERSON] на підставі Державного акту від 23 лютого 1994 року серії ДП Нв №000090 (а.с.10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон\~ відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 листопада 2021 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223285500:04:008:0006 ні за ким не зареєстровано. Суд вважає, що\~ позивач за допомогою належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності є достатніми, довів, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 листопада 1997 року, укладеного з відповідачем, він набув права власності на спірну земельну ділянку. При цьому, розбіжності у фактичній даті видачі Державного акту продавцю [PERSON] , та даті, вказаній у договорі купівлі-продажу, не спростовують того факту, що позивач набув право власності зазначене нерухоме майно. Оскільки право власності позивача на спірну земельну ділянку не визнається органами, уповноваженими на державну реєстрацію права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved