Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 08.02.2022 у справі №447/2585/20 у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , третіх осіб Виконавчого комітету Новроздільської міської ради Львівської області, ДП ТЗОВ «Проектно-будівельне управління «Контур» Новороздільського міського бюро технічної інвентаризації, Новороздільської міської ради Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна, примусове вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом - відмовлено. В рішенні суду визначено представнику позивача [PERSON] та представнику відповідачу Ратичу Т.М. п`ятиденний строк з дня отримання копії рішення для заявлення вимог про компенсацію витрат. Представник відповідача - адвокат Ратич Т.М. 09.02.2021 подав до суду клопотання про долучення до справи доказів витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України). Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом, а сторони з цього приводу висловились в процесі судового розгляду. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст.141 ЦПК України). Як встановлено судом, між відповідачем [PERSON] та адвокатом Ратич Т.М. укладено Договір про надання правової допомоги №10/21 від 15.02.2021 року . 15.02.2021року між адвокатом Ратичем Т.М. та відповідачем [PERSON] проведено нараду, в результаті якої складено протокол від 15.02.2021. 11.08.2021р. між [PERSON] та адвокатом Ратичем Т.М. укладено Додаткову угоду №1 до Договору №10/21 від 15.02.2021, відповідно до якої, загальна вартість послуг Адвоката становить 28000гривень. Відповідно до акту приймання-передачі послуг №1 від 27.10.2021р, до Договору про надану правову допомогу №10/21, загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 28000,00 гривень. 12.08.2021 адвокатом Ратичем Т.М. складено звіт про надання послуг, в якому вказано кількість та обсяг наданих послуг. Вказана сума не була перераховано адвокату Ратичу Т.М., оскільки вартість послуг визначених у Актів позивача сплачується адвокату протягом 30 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є не належно обґрунтованою, такою, що не в повній мірі відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає частковому відшкодуванню Таким чином, оскільки у задоволені позову [PERSON] відмовлено, а адвокат Ратич Т.М. представляв інтереси відповідача, тому слід стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача судові витрати, які включають витрати на професійну правничу допомогу, які пропорційно до задоволених позовних вимог та складності справи, що становлять 10000,00 гривень. Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, у позові відмовлено, а відповідач підтвердив надані йому адвокатські послуги (витрати на правничу допомогу), суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, із урахування складності справи та затраченого адвокатом часу, що становить суму 10000,00 гривень.

Outcome: partial