Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах з 01.06.2004 року по 08.09.2021 р.. Позивач звільнилася за угодою сторін, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами щодо виплати заробітної плати, проте їй було відмовлено, тому вона була змушена звернутися до суду. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 26 300 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити вимоги стосовно заборгованості по заробітній платі, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку просила не розглядати. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, відзив на позов не подав. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала на ПрАТ «КЗЕСО» з 2004 року по 08.09.2021 року (а.с.7-8). 28.01.2021 р. в зв`язку з заміжжям змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). 08 вересня 2021 року позивач була звільнена за угодою сторін (а.с.13). На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати, за підрахунками позивача, складає 26 300 грн., Станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем не змінилась. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнена з підприємства та з неюне проведено повного розрахунку по заробітній платі. З наданих до суду документів та розрахунку позивача вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 10 лютого 2022 року позивачу не перерахована, а тому позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати підлягають задоволенню. В частині стягнення середнього заробітку [PERSON] відмовилася, а тому в цій частині провадження підлягає закриттю. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встанов-леному Кабінетом Міністрів України. Так, враховуючи, що [PERSON] від сплати судового збору звільнена на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: approved