Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Універсал банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2018р. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.05.2018р. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Підписуючи заяву-анкету боржник приєднався та був ознайомлений з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», тарифами за карткою «Monobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Тобто, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) -11897.45грн. та заборгованість за пенею та комісією -7315,04грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в сумі 19212,49грн., а в зустрічному позові відмовити за безпідставністю. Представник [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Універсал банк» в якому зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір банківського обслуговування від 17.05.2018р., а наявна тільки заява-анкета від 17.05.2018р., якою не встановлено відсоткову ставку, пеню, штраф, що свідчить про не досягнення сторонами істотних умов кредитного договору. Крім цього, банк зобов`язаний був не тільки отримати від споживача письмове підтвердження про ознайомлення з усією інформацією, але і провести це ознайомлення в письмовій формі, що банком не було зроблено. Також заяву-анкету [PERSON] не підписував, а посилання представника банку на те, що існував електронний підпис не відповідає дійсності. А тому, просить зустрічний позов задоволити та визнати умови обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank додані як умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 17.05.2018 року недійсними, а в позові Акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] відмовити. Строни в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що основний позов АТ «Універсал банк» підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, що 17.05.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000,00 грн. У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті:https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Відповідно до вимог ст. ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Статтею 634 цього Кодексу передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 17.05.2018 року, і станом на 15 березня 2021 року становить 19212 грн. 49 коп. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано. А тому, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту в судовому засіданні знайшла своє підтвердження. Таким чином, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.05.2018р. у розмірі 19212.49грн. Що стосується обставин зазначених в зустрічному позові, то в судовому засіданні вони не зайшли свого підтвердження, зокрема щодо твердження [PERSON] про те, що він заяву-анкету не підписував та умови договору не були йому відомі. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електроннийдоговір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). А тому, з наданих АТ «Універсал Банк» доказів вбачається, що між сторонами було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. При цьому [PERSON] не надано будь-яких доказів на спростування вимог банку, зокрема щодо неотримання ним кредитних коштів на платіжну картку. Крім цього, посилання відповідача на позицію Великої Палати Верховного суду є недоцільним, оскільки існують різні правовідносини, укладення договору в даному випадку здійснюється за допомогою електронного цифрового підпису. Також жодних доказів про те, що [PERSON] не укладав електронний кредитний договір з використанням електронного цифрового підпису та за допомогою мобільного додатку матеріали справи не містять. З наданими банком умовами і правилами він був ознайомлений, оскільки йому їх було відправлено на мобільний додаток та підписано ним електронним підписом. Також суд бере до уваги і ту обставину, що для того щоб отримати картку клієнту потрібно надати той документ за яким пройдено реєстрацію, в даному випадку оригінал паспорта громадянина України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримав картку 17.05.2018р. о 10:36год в м.Івано-Франківськ, про що свідчить долучене до матеріалів справи фото з місця отримання картки та підписання ним анкети-заяви, в якій наявна копія паспорта громадянина України [PERSON] . Таким чином, з наведених підстав, зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів і визнання умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank додані як умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 17.05.2018 року недійсними є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2270грн. На підставі наведеного, ст.ст.207, 526, 530, 612, 626, 628, 638, 1048-1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved