Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу «Боярська лісова дослідна станція» звернувся до суду з позовом до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів, [PERSON] , ТОВ «Компанія «А-Скрин», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування рішення реєстраційної служби, визнання права власності і права користування на земельні ділянки, просив: 1.Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 3222484500:03:001:0008, 3222484500:03:001:0016, 3222484500:03:001:0014, 3222484500:03:001:0009, 3222484500;03:001:0010, 3222484500:03:001:0011, 3222484500:03:001:0012, 3222484500:03:001:0013, 3222484500:03:001:0015, 3222484500:03:001:0024, 3222484500:03:001:0022, 3222484500:03:001:0025, 3222484500:03:001:0026, 3222484500:03:001:0023, 3222484500:03:001:0021, 3222484500:036001:0017, 3222484500:03:001:0018. 2. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії КВ, виданий Ходосівською сільською радою народних депутатів 27.12.1996 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52, з цільовим призначенням для приватного користування. 3. Визнати недійсними договори купівлі-продажу №№2478, 2472, 2482, 2490, 2496, 2286, 2291, 2295, 2265, 2261, 2257, 2253, 2245, 2269, 2273, 2249, 2277 від 11.06.2008р. і 23.06.2008р. укладені між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Компанія «А-Скрин». 4. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,515 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0008 та 3222484500:03:001:0016. 5. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,125 га з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014. 6. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,5 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0009, 3222484500;03:001:0010, 3222484500:03:001:0011, 3222484500:03:001:0012, 3222484500:03:001:0013, 3222484500:03:001:0015. 7. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,0126 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0024, 3222484500:03:001:0022, 3222484500:03:001:0025, 3222484500:03:001:0026. 8. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,9999 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0023, 3222484500:03:001:0021, 3222484500:036001:0017, 3222484500:03:001:0018. 9. Скасувати рішення реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] , від 20 червня 2013 року, індексні номери 3332072, 3333852. 10. Скасувати рішення реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Когоро дського Г. від 17 червня 2013 року та 18 червня 2013 року, індексні номери 3227147, 3226781, 3227021, 3259837, 3263653, 3253613. 11. Скасувати рішення реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] від 25 червня 2013 року, індексний номер 3414189. 12. Скасувати рішення реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] , від 12 вересня 2013 року індексні номери 5822273, 5820031, 5823606, 5824927. 13. Скасувати рішення реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] , від 26 лютого 2014 року індексні номери 11226254, 11224940, 10 липня 2013 року індексні номери 3809798, 09 липня 2013 року індексні номери 3797697). 14. Визнати за державою в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" право користування на земельні ділянки загальною площею 4,1525 га та вартістю 23 328 000 грн. з наступними кадастровими номерами: 3222484500:03:001:0008, 3222484500:03:001:0016, 3222484500:03:001:0014, 3222484500:03:001:0009, 3222484500;03:001:0010, 3222484500:03:001:0011, 3222484500:03:001:0012, 3222484500:03:001:0013, 3222484500:03:001:0015, 3222484500:03:001:0024, 3222484500:03:001:0022, 3222484500:03:001:0025, 3222484500:03:001:0026, 3222484500:03:001:0023, 3222484500:03:001:0021, 3222484500:036001:0017, 3222484500:03:001:0018. Заявлений позов обґрунтовано тим, що прокуратурою області встановлено порушення вимог земельного та лісового законодавства під час набуття у власність громадян земельних ділянок на території Лісниківської сільської ради, що полягає в наступному. 11 та 23 червня 2008 року [PERSON] уклав декілька договорів купівлі-продажу, за якими відчужив на користь інших осіб земельні ділянки, які в подальшому були відчужені відповідачам. Спірні земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовані в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області. На думку позивача, державний акт на право приватної власності на землю серії КВ, від 27.12.1996 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52, з цільовим призначенням для приватного користування, який посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,8 га, виданий останньому незаконно, оскільки Ходосівською сільською радою відповідне рішення не приймалось, а в самому державному акті таке рішення не зазначено. Позивач зазначив, що за інформацією Архівного сектору Києво-Святошинської РДА від 12.09.2014, в документах архівного фонду «Ходосівська сільська рада» за 1996 рік рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] не виявлено. Тому позивач вважає, що вказаний державний акт видано з порушенням вимог ст. 17 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (в редакції станом на 1996 рік), оскільки останній видано за відсутності рішення уповноваженого органу. Крім того, прокурором зазначено, що зазначений державний акт видано незаконно ще й тому, що земельна ділянка, право на яку посвідчувалось останнім, належала до земель лісогосподарського призначення, перебувала в користуванні Боярської лісової дослідної станції та з користування останньої не вилучалась. Зазначив, що Боярська лісова дослідна станція створена у 1966р. Землі, якими володіють на даний час відповідачі перебували на думку позивача в користуванні Боярської лісової дослідної станції як ліси 1 категорії Хотівського лісництва, а на даний час 156, 158 квартали Боярського лісництва. Також на підтвердження права Боярської ЛДС на спірні земельні ділянки позивач посилається на Проект організації і розвитку лісового господарства учбово-дослідного лісгоспу Боярської лісової станції Київської області, складеного Українським лісовпорядним об`єднанням «Комплексна експедиція «Ліспроект» в 1988 році. Позивач зазначає, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської райдержадміністрації № 132 від 14 березня 2003 року «Про виготовлення державних актів на право постійного користування землею Боярській ЛДС НАУ», Боярській ЛДС видано державні акти серії II-КВ №002651 площею 231,3 га для ведення лісового господарства в межах Лісниківської сільської ради та серії II-КВ №002654 площею 95,3 га для ведення лісового господарства в межах Ходосіївської сільської ради. Згідно пояснювальної записки до зазначеної технічної документації, геодезичною основою для складання планшетів лісгоспу були використані матеріали лісовпорядкування 1967-1968 років. На думку, позивача спірні земельні ділянки відносились до державної власності, оскільки згідно п.г) ч.3 ст.84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність належать серед іншого і земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих наук України, а Національний університет біоресурсів і природокористування належить до сфери управління Кабінету Міністрів України. Прокурорвважає, що оспорюваним державним актом на право власності на земельні ділянки та першими договорами купівлі-продажу порушено інтереси держави, адже з власності держави протиправно вибули лісові землі. З приводу строку позовної давності позивач зазначив, що на його думку, виходячи з приписів Закону України №4176-IV від 20/12/2011 на день звернення прокурора з цим позовом до суду строк позовної давності не сплив. 16.10.2019 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вирішено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій суд касаційної інстанції вказав, що вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого у незміненій частині рішення погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки не дослідив та не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи листам архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 12 вересня 2014 року № 06-04/1274, листу відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція» від 09 жовтня 2014 року, листу Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 09 вересня 2014 року; не застосували до спірних правовідносин зазначені норми матеріального права; не встановили обставин, чи відносились спірні земельні ділянки до земель лісогосподарського призначення, яким чином вони вибули з державної власності та чи було дотримано передбачену законом процедуру передачі земельної ділянки у власність першому встановленому власнику - [PERSON] на підставі рішення Ходосівської сільської ради. При новому розгляді справи суд касаційної інстанції вказав на необхідність врахувати викладене, встановити фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та ухвалити законне і справедливе судове рішення. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.12.2019 дану цивільну справу прийнято до провадження та розпочато підготовче провадження. 05.12.2019р. справу прийнято до провадження Києво-Святошинським районним судом для нового розгляду. Під час нового розгляду справи отримано лист Прокуратури Київської області від 02.01.2020 про те, що участь у розгляді справи буде забезпечувати Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області. 21.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 21.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 22.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про залучення до участі у справі, в якості третіх осіб, на стороні відповідачів: [PERSON] ; [PERSON] . Клопотання мотивоване тим, що з відомостей Державного земельного кадастру розміщених на Публічній кадастровій карти України онлайн за адресою https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta, даних Державного реєстру з врахуванням картографічних та інших матеріалів, у т.ч. наданих в позовній заяві прокурора та кадастрових відомостей щодо відповідачів у даній справі, вбачається, що позовні вимоги прокурора прямо зачіпають майнові інтереси власників земельних ділянок з кадастровими номерами: 3222484500:03:001:0019, 3222484500:03:001:0020, що є суміжними з земельними ділянками відповідачів. 22.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.01.2020 у підготовчому засіданні задоволено клопотання відповідача [PERSON] про залучення третіх осіб на стороні відповідачів по цивільній справі, залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, на стороні відповідачів власників земельних ділянок з кадастровими номерами: 3222484500:03:001:0019, 3222484500:03:001:0020 : [PERSON] , [PERSON] . Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали. У встановлений судом строк пояснень щодо позову або відзиву та доказів від залучених третіх осіб не надходило. 24.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 24.01.2020р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 13.04.2020р. на електронну адресу суду від прокуратури Київської області надійшло клопотання про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Клопотання мотивоване тим, що оскільки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за час перегляду даної справи Верховним Судом, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014 на підставі договору купівлі-продажу № 2869 від 05.04.2017 перейшла у власність [PERSON] . З огляду на викладене, для відновлення становища, яке існувало до порушення, за вказаних у позові обставин, необхідно замінити неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] у зв`язку з чим, відповідно, викласти позовні вимоги, що спрямовані до нього, стосовно витребування з чужого незаконного володіння земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014 на користь на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу «Боярська лісова дослідна станція. Крім того у п.3. Клопотання про заміну відповідача від 13.04.2020 року прокурор Київської обласної прокуратури М.Киричук просив: «Під час слухання справи та вирішення позовних вимог розглядати їх в наступній редакції: Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії КВ, виданий Ходосівською сільською радою народних депутатів 27.12.1996 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52, з цільовим призначенням для приватного користування. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,515 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0008, 3222484500:03:001:0016. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,125 га з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,5 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0009, 3222484500:03:001:0010, 3222484500:03:001:0011, 3222484500:03:001:0012, 3222484500:03:001:0013, 3222484500:03:001:0015. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,0126 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0024, 3222484500:03:001:0022, 3222484500:03:001:0025, 3222484500:03:001:0026. Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,9999 га з кадастровими номерами 3222484500:03:001:0023, 3222484500:03:001:0021, 3222484500:03:001:0017, 3222484500:03:001:0018. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2020 Клопотання позивача про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] , у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету МіністрівУкраїни, Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу «Боярська лісова дослідна станція» про визнання недійсним державного акту на право власності а землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, скасування рішення реєстраційної служби, визнання права власності і права користування на земельні ділянки - задоволено. Замінено у справі № 369/13599/14-ц неналежного відповідача - [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ). Встановлено відповідачу [PERSON] строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали. 20.05.2020р. на адресу суду надійшов лист Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.05.2020 про розгляд справи за відсутності представника Ходосівської сільської ради та виносити рішення на розсуд суду. 04.06.2020р. на адресу суду від Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 04.06.2020р. №05/09/2-30 надійшли додаткові пояснення по суті позовних вимог і обставин справи, з додатками на 3 арк. у т.ч. копія листа заступника генерального директора ВО «Укрдержліспроект» від 13.01.2020р. №18 з додатками. 02.07.2020р. на адресу суду надійшов лист Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19.06.2020 про розгляд справи за відсутності представника Ходосівської сільської ради та виносити рішення на розсуд суду. 14.07.2020р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Чабан О.А. У відзиві представник відповідача повністю заперечувала проти позовних вимог та доводів Позивача (Позивачів), вважала їх безпідставними, необгрунтованими і такими, що не відповідають законодавчим нормам та приписам, не погоджувалася з процесуальним статусом відповідача, зазначала, що на момент купівлі-продажу у [PERSON] земельна ділянка не перебувала під забороною відчуження, відтак набувач майна за відплатним договором не знав та не міг знати про те, що право продавця може бути оспорюваним, посилалася на презумпцію правомірності набуття права власності, практику Європейського суду щодо захисту власності, належного урядування, відсутність підстав для віндікації добросовісно набутого майна, відсутність дефекту волі, недопустимість непропорційного втручання в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність доросовісних дій державного органу. Просила відмовити в повному обсязі у задоволенні всіх позовних вимог Прокурора, включаючи і позовні вимоги щодо безпосередньо залученого відповідача, а саме «Витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України та НУБіП України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,125 га з кадастровим номером: 3222484500:03:001:0014». Крім того, у наданому відзиві представник відповідача [PERSON] зазначила про необхідність відмовити у задоволенні вимог заявленого позову з підстав спливу позовної давності, вказувала на хибність позиції прокуратури щодо строків позовної давності, посилалась на преюдиційні факти встановлені Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2012р. у справі №6-47635св12. 24.07.2020р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Міщенко М.М. подано Заперечення на пояснення надані прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 04.06.2020р. У наданих запереченнях представник відповідача [PERSON] повністю заперечував викладені прокурором твердження й їх обґрунтування, як такі що не відповідають нормам законодавства України і фактичним обставинам справи, встановленим судом, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому зазначав про неналежність та недопустимість наданих позивачем фрагментів публічної кадастрової карти України, вказував, що позивачами не надані та у ВО «Укрдержліспроект» і БЛДС відсутні планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 1987 та 1997 років, вказував, що під час видачі БЛДС державних актів на право користування земельними ділянками в межах Лісниківської та Ходосівської сільрад у 2003 році - площу земель лісового господарства БЛДС НАУ в межах Лісниківської сільради необґрунтовано збільшено на 7,8 га, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування за період 1987 та 1997 років не враховувались; межі і розмір ділянок визначались без викоистання матеріалів аерофотозйомки, наголошував на значенні для даної справи архівних матеріалів наданих суду листом Архівного сектору Києво-Святошинської РДА за № 06-0/473 від 25 квітня 2016 р. щодо рішень Ходосівської сільської ради за 1992 рік, про передачу земельної ділянки розміром 4,8 га ліквідованого у 1989 піонерського табору «Юний технік», кооперативу «Київ-побут», та в подальшому [PERSON] , відсутність в них відомостей про віднесення ділянки до земель лісового фонду, чи користування вказаною ділянкою Боярською лісовою дослідною станцією; заперечував застосування норм Лісового кодексу України на час прийняття рішень у 1992 р.; посилався на норми Земельного кодексу 1990 року (від 18.12.1990р. № 561-XII), Пункт 5 Постанови Верховної Ради УРСР від 18 грудня 1990 року «Про земельну реформу», ст. 2, 3, 4 Земельного кодексу УРСР (в редакції від 03 березня 1992 р.); вважає позовні вимоги прокурора про витребування земельних ділянок, що «вибули з власності держави» віндикаційними, відповідно до ст.ст.387, 388 ЦК України; зазначав про хибність наведених прокурором прикладів практики Європейського суду; порушення принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю; вказував що не всі заявлені прокурором вимоги є належними способами захисту інтересів держави у цій справі і є неефективними, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України; також наголошув на спливі строків позовної давності. 13.01.2021р. на адресу суду надійшла заява заступника прокурора прокуратури Київської області від 30.12.2021р. про зміну предмета позову. Обгрунтовуючи заяву тим, що на думку заступника прокурора вказані правовідносини необхідно розглядати як непов`язані з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної громади, просив «Під час слухання справи та вирішення позовних вимог розглядати їх в наступній редакції: Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії КВ, виданий Ходосівською сільською радою народних депутатів 27.12.1996 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52, з цільовим призначенням для приватного користування. Зобов`язати повернути у власність держави в особі Кабінету міністрів України та у постійне користування Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого структурного підрозділу "Боярська лісова дослідна станція" з незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,515 га з кадастровими номерами …0008, 0016; [PERSON] земельну ділянку площею 0,125 га з кадастровим номером …0014; [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,5 га з кадастровими номерами …0009, 0010, …0011, …0012, …0013, …0015; [PERSON] земельні ділянки загальною площею 1,0126 га з кадастровими номерами …0024, 0022, ..0025, ..0026; [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,9999 га з кадастровими номерами …0023, 0021, ..0017, ..0018.» 25.01.2021р. на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Кабінету Міністрів України провідного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Пронькіної А.С. від 25.01.2021р. про відкладення судового засідання. В судовому засіданні 26.01.2021р. прокурор Вакуленко М.Г. підтримав заяву від 30.12.2021р. про зміну предмета позову, представники відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проти задоволення заяви від 30.12.2021р. про зміну предмета позову заперечували. В засіданні оголошено перерву. 12.02.2021р. представниками відповідача [PERSON] адвокатами Гембара О.Ю., Міщенко М.М. подано заперечення проти заяви прокурора від 30.12.2020р. про зміну предмета позову, в яких зазначили, що заступник керівника обласної прокуратури просив одночасно змінити і предмет і підстави позову, що є неприпустимим, крім того порушено вимоги ч. 4 ст. 49 ЦПК України. Вважали, що обидві заяви прокуратури Київської області про зміну предмету позову (викладена в клопотанні прокурора від 13.04.2020р. та в Заяві про зміну предмету позову від 30.12.2020р.) направлені суду під час нового розгляду справи, після винесення Постанови Верховного Суду від 03.12.2019р., не можуть бути прийняті судом і задоволенню не підлягають. 15.02.2021р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Чабан О.А. надано заперечення проти зміни предмета та підстав позову, з аналогічних підстав, та викладено прохання залишити без розгляду заяву про зміну предмета позову від 30.12.2020р. В судовому засіданні 15.02.2021 р. протокольною ухвалою, суд ухвалив відмовити у прийнятті заяв прокурора про зміну предмет позову, у зв`язку з тим, що змінюється і предмет і підстава позову. Також, в судовому засіданні 15.02.2021 протокольною ухвалою, суд ухвалив замінити відповідача Ходосівську сільську раду Києво-Святошинського району на правонаступника Феодісіївську сільську раду Обухівського району Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 06.05.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання першого заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури про відкладення розгляду справи на іншу дату. Розгляд справи відкладено до 12.07.2021р. 12.07.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Кабінету Міністрів України головного спеціалісту сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Кириченко О.О. від 12.07.2021 про відкладення судового засідання. Розгляд справи відкладено до 11.08.2021р. В судовому засіданні 11.08.2021р. прокурор заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В засіданні оголошена перерва. В судовому засіданні 02.09.2021р. представники відповідача [PERSON] [PERSON] , [PERSON] виступили з вступним словом, проти позову заперечили в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні.Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] виступила з вступним словом, проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні. В засіданні оголошено перерву. В судове засідання 24.11.2021 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення і заяви осіб, які беруть участь у справі, їх представників, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно умов договорів купівлі-продажу посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інесою Володимирівною за №№2478, 2472, 2482, 2490, 2496, 2286, 2291, 2295, 2265, 2261, 2257, 2253, 2245, 2269, 2273, 2249, 2277 від 11.06.2008р. і 23.06.2008р. [PERSON] відчужив на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Компанія «А-Скрин» земельні ділянки площами відповідно 0,2627 га, 0,25 га,0,25 га,0,25 га, 0,25 га, 0,2499 га, 0,25 га, 0,2515 га, 0,25 га, 0,25 га,0,25 га. 0,25 га, 0,1250 га, 0,25 га, 0,25 га та 0,25 га в межах с. Лісники Києво-Святошинського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме: 23 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2627 га. 11 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,250 га. 11 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2499 га. 11 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2500 га. 23 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2500 га. 23 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2500 га. 23 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2500 га. 23 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив [PERSON] земельну ділянку будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,2500 га. 11 червня 2008 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужив ТОВ «Компанія «А-СКРИН» земельні ділянки житлової забудови пл. 0,2500 га., земельну ділянку пл. 0,1250 га., 0,2515 га., 0,2500 га., 0,2500 га., 0,2500 га., 0,2500 га., 0,2500 га. На виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії зазначених договорів купівлі-продажу посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та документів, на підставі яких укладались вказані договори. За змістом зазначених договорів купівлі-продажу, зазначені земельні ділянки продавалися продавцем [PERSON] як частини земельної ділянки площею 4,8 га, яка належить йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого Ходосівською сільською радою народних депутатів 27.12.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №52, з цільовим призначенням для приватного користування. Відповідно до пунктів 1,2,6 усіх вказаних договорів право власності на зазначену земельну ділянку було додатково підтверджено наступними документами: Довідкою Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 10.06.2008 року № 741/843, Висновком про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 29.05.2008 року № 4212/2, Витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 29.05.2008 року № 4212/1. Як вбачається зі змісту вказаних документів, зокрема, в Довідці Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 10.06.2008 року № 741/843 зазначено: «згідно земельно-кадастрової звітності форми 6-зем, земельна ділянка площею 4,8000 га, яка розміщена в межах Лісниківської (на момент видачі державного акта Ходосівська) сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого від 27.12.1996 року на підставі рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №52, рахується як землі житлової та громадської забудови, та на даній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно.» На підставі зазначених вище договорів купівлі-продажу покупцям управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі видано державні акти на право власності. [INFO] [PERSON] помер. Судом встановлено, що в подальшому ТОВ «Компанія А-Скрин» відчужило придбані у [PERSON] земельні ділянки за наступними договорами купівлі-продажу: - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 855 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0008, площею 0,2515 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] 23 червня 2013 року за договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В.; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 871 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0016, площею 0,25 га була відчужена на користь користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] 20 червня 2013 року за договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В.; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 858 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014, площею 0,125 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року № 587 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 864 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0009, площею 0,25 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 2013 року № 493 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 868 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0010, площею 0,25 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 2013 року № 497 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 880 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0011, площею 0,25 га на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2013 року № 485 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 861 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0012, площею 0,25 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2013 року № 477 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 874 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0013, площею 0,25 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 2013 року № 489 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. ; - на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2009 року № 877 земельна ділянка з кадастровим номером 3222484500:03:001:0015, площею 0,25 га була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2013 року № 481 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М.. Також судом на підставі матеріалів справи встановлено, що: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0024, площею 0,2626 га на користь [PERSON] , який в свою чергу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року № 2537 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н.В.; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0022, площею 0,25 га на користь [PERSON] , який в свою чергу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 вересня 2013 року № 2534 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н.В.; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0025, площею 0,25 га на користь [PERSON] , який в свою чергу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року № 2540 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н.В.; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0026, площею 0,25 га на користь [PERSON] , який в свою чергу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року № 2543 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н.В. ; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0023, площею 0,25 га на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 листопада 2013 року № 1646, який в свою чергу відчужив земельну ділянку на користь [PERSON] , яка за договором дарування від 26 лютого 2014 року № 152 відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] ; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 листопада 2013 року № 1650 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0021, площею 0,25 га на користь [PERSON] (а. с. 222 т. 5), яка за договором дарування від 26 лютого 2014 року № 148 відчужила земельну ділянку на користь [PERSON] ; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2013 року № 962 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0017, площею 0,2499 га на користь [PERSON] ; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2013 року № 952 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:0018, площею 0,25 га на користь [PERSON] . В матеріалах справи наявні посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.: - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 листопада 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за № 1650; - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за № 962; - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 липня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за № 952; - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 листопада 2013 року, укладений між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований за № 1646. Під час судового розгляду даної справи земельна ділянка [PERSON] з кадастровим номером 3222484500:03:001:0014 на підставі договору купівлі-продажу № 2869 від 05.04.2017 передана у власність [PERSON] . Відповідно до вказівок Верховного Суду викладених в постанові від 16.10.2019р. судом встановлено наступне. В Листі архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 12 вересня 2014 року № 06-04/1274 зазначено, що по документах архівного фонду «Ходосівська сільська рада» та «Лісніківська сільська рада» за 1996 рік рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] не виявлено. Разом з тим, безпосередньо в Листі Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 12 вересня 2014 року № 06-04/1274, у відповідь на запит прокуратури Київської області від 09.09.2014р. зазначено про надання наявних в архівному секторі Києво-Святошинської РДА документів: копії Протоколу 9-ї сесії 21-скликання Ходосівської сільської ради від 06 квітня 1992 року із додатками на 13-ти аркушах (підстава: Фонд: №48; опис: №1; справа №308; аркуш: 45-49, 91-98); копії Протоколу 11-ї сесії 21-скликання Ходосівської сільської ради від 29 вересня 1992 року із додатками на 8-ми аркушах підстава: Фонд: №48; опис: №1; справа №308; аркуш: 45-49, 91-98). Зазначені архівні документи прокурором до позовної заяви додані не були, та були витребувані судом ухвалою від 21.04.2016р. Листом від 25.04.2016 року № 06-04/473 архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надано архівні матеріали (Протоколу 9-ї сесії 21-скликання Ходосівської сільської ради від 06 квітня 1992 року із додатками на 13-ти аркушах, копії Протоколу 11-ї сесії 21-скликання Ходосівської сільської ради від 29 вересня 1992 року із додатками на 8-ми аркушах), які долучені до матеріалів справи. До матеріалів справи було долучено надані вказаним Листом Архівного сектору Києво-Святошинської Районної державної адміністрації № 06-04/473 від 25.04.2016 року: Рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів 9 сесії 21 скликання від 06.04.1992 року «Про виділення земельної ділянки кооперативу «Київ-побут» в с. Ходосівка.» Протокол Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 9 сесії 21 скликання від 06.04.1992 р. Лист Виконавчого комітету Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області на ім`я Голови Ходосівської сільської Ради народних депутатів Корнієнко Л.У. від 30.01.1992р. №3/22-59 щодо клопотання кооперативу «Київ-Побут» про передачу території колишнього піонерського табору «Юний технік» загальною площею 4,8 га.; Лист кооперативу «Київ-Побут» від 1992р. за підписом Голови кооперативу Усенко В.Ю. на ім`я Голови Києво-Святошинської райради народних депутатів [PERSON] ; Лист Заступника Міністра народної освіти УССР Хоменко І.С. голові Києво-Святошинської райради народних депутатів [PERSON] щодо передачі піонертабору «Юний технік» кооперативу «Київ-Побут», згідно Акта передачі від 07.09.1989р., засвідчений печаткою Міністерства; Акт передачі споруд піонертабору «Юний технік» кооперативу «Київ-Побут», від 07.09.1989р. складений за підпісами: Комісії «Республіканської станції юних техників» у складі голови [PERSON] заст. Директора станції, [PERSON] зав.лабораторії станції, [PERSON] -//-, [PERSON] бухгалтера централізованої бухгалтерії Міністерства народної освіти УССР, та Комісії кооперативу «Київ-Побут» у складі Усенко В.Ю. Голови кооперативу, [PERSON] гол.бухгалтера, [PERSON] члена кооперативу, [PERSON] , - зав.господарством, засвідчені печатками Республіканської станції юних техників, піонертабору «Юний технік» та кооперативу «Київ-Побут»; Договір кооперативу «Київ-Побут» з с/г «Хотівський» від вересня 1988р.; Протокол №3 від 12.07.88р. кооперативу «Київ-Побут» Рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 21 скликання від 29.09.1992 року «Про відміну рішення 9-сесії с/р народних депутатів від 06.04.1992р. «Про виділення земельної ділянки кооперативу «Київ-Побут» в розмірі 4,8 га» Рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 21 скликання від 29.09.1992 року «Про розгляд заяви гр. [PERSON] про виділення земельної ділянки» Заява гр. [PERSON] від 1.09.1992р. про передачу у приватну власність земельної ділянки 4,8 га колишнього піонертабору «Юний технік» від коопереативу «Київ-Побут»; сторінка Державного акту на землю від 12.10.1992р. виданого [PERSON] у приватну власність, 4,8 га, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №205-А, підписаного Головою виконавчого комітету Києво-Святошинської районної Ради народних депутатів Київської області Кравчуком В.О., скріпленого печаткою Києво-Святошинської районної Ради народних депутатів Київської області; Протокол №00/51 від 12.08.1992р. кооперативу «Київ-Побут» про вихід із членів кооперативу [PERSON] та виділення йому земельної ділянки 4,8 га в с.Лісники Києво-Святошинського р-ну (держ. Акт серії Б №026656 від 12.02.1992р.) в якості вихідного паю; Протокол Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 21 скликання від 29.09.1992 р.п.4 Розгляд заяв. Земельні питання. Таким чином суд приходить до висновку, що інформація в Листі архівного сектору Києво-Святошинської РДА Київської області від 12 вересня 2014 року № 06-04/1274, пояснюється іншими архівними відомостями, наданими суду тим самим Архівним сектором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (лист від 25.04.2016 року № 06-04/473), які підтверджують факт прийняття рішення про передачу [PERSON] спірної земельної ділянки площею 4,8 га не у 1996 році, а у вересні 1992 року. Разом з тим, про наявність зазначених архівних документів, серед яких міститься і копія Державного акту від 12.10.1992 р. №205-А було відомо прокуратурі Київської області перед поданням позову. Прокуратура Київської області факт прийняття вказаного рішення та видачі державного акту від 12.10.1992 р. не заперечує. В наданій позивачем копії Листа Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 09 вересня 2014 року №304 зазначено, що: - У ВО «Укрдержліспроект» зберігаються постійно Пояснювальні записки до проекту організації і розвитку лісового господарства (Проект), лісові карти М 1:10000 і М 1:100000. Термін зберігання лісових карт до виготовлення актів на право постійного користування землею. - Всі інші наявні матеріали лісовпорядкування передаються замовнику ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» і в ВО «Укрдержліспроект» відсутні. - Останнє базове лісовпорядкування ВП «БЛДС» було проведено в 2007-2008 на площі 17934 га. - Картографічною (геодезичною) основою для складання планшетів стали Державні акти на право користування землею БЛДС, виготовлені у 2002-2004 роках, встановленою площею 17934 га. - На даний час Хотівське лісництво ввійшло до Боярського лісництва. - Надані земельні ділянки з кадастровими номерами розміщені на території Боярського лісництва ВП «БЛДС»: 3222484500:03:001:0008 кв. 156 вид.29 3222484500:03:001:0044 кв. 156 вид.1,4 3222484500:03:001:5002 кв. 156 вид. 3,11 3222484500:03:001:5021 кв. 156 вид.3. - Разом з тим інформуємо, що Публічна кадастрова карта не гарантує повну достовірність і точність привязки земельних ділянок нанесених згідно кадастрових номерів. Одна з важливих її призначень виявлення та виправлення помилок в кадастрі. В сумнівних випадках, стосовно розміщення земельних ділянок по Публічній кадастровій карті необхідно звернутися до управління Держземагенства в Київській області». В Листі від 11 вересня 2014 року Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція» від 11.09.2014 на адресу Прокуратури Київської області зазначено: Боярська лісова дослідна станція була створена в 1966 році, відповідно до наказу №50 по УСГА від 12.02.1966 року. - Перше базове лісовпорядкування по Хотівському лісництву проведено у 1949р. спеціалізованою лісовпорядною організацією. Чергове базове лісовпорядкування було проведено в період 2007-2008рр. під час якого чітко визначені лісогосподарські заходи та характер використання земельних ділянок, які відображені в Проекті організації і розвитку лісового господарства БЛДС на 2007-2017рр. - Зазначені в зверненні земельні ділянки зображені на викопіюванні орієнтовно накладаються на планово-картографічні матеріали Боярського лісництва ЛДС в розрізі кварталів 156, вид. 1-4, 8, 11,15,15,26, кв. 158вид.1-6. - По даному питанню на даний момент ідуть розгляди в судових установах.» В наданому позивачем Листі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція» від 09 жовтня 2014 року, на адресу Прокуратури Київської області зазначено: - «Лісовпорядкування на території Державного лісовіого фонду ВП НУБІП «Боярська ЛДС» проводилось ВО «Укрдержліспроект». Планово-картографічні матеріали були поновлені в 2008 році. За матеріалами попередніх років просили звертатися до вище вказаного підприємства. Оригінал та копія наказу №50 по УСГА від 12.02.1966р. про створення БЛД відсутні по причині пожежі 1994р. Зазначені в зверненні земельні ділянки орієнтовно накладаються на планово-картографічні матеріали Боярського лісництва ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» в розрізі кварталів та виділів: 154, вид.25, 27, 35; 156 вид.1-4, 8, 11, 15, 16, 26, 29; кв.158 вид.1-6. При цьому, як вбачається з наданої копії Проекту організації та розвитку лісового господарства відокремленого підрозділу Національного аграрного університету «Боярська лісова дослідна станція» на 2007-2017 датованого 2008р., погодженого Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства 14.04.2011р.»: «Картографічною (геодезичною) основою для складання лісовпорядних планшетів стали Держакти на право користування землею Боярською ЛДС, зроблених у 2002-2004 роках, встановленою площею ЛДС 17934 га», (т.1 а.с. 124,131). Крім того в пункті 1.5 Проекту зазначено: «Розподіл території ЛДС в межах лісництв за належністю їх до міських, селищних і сільських рад» по Ходосівській та Лісниківській радам» графа «перелік кварталів» не заповнена). Проект містить відомості про значні зміни площ лісогосподарства БЛДС за даними лісовпорядкування, по угіддям, що є суміжними з ділянками відповідачів, у т.ч. в період виникнення спірних правовідносин. Зокрема, за табличними даними щодо лісовпорядкувань 1987 та 1997 року площі Хотівського лісництва становили 2350 га та 2313 га відповідно. Тобто, в період між лісовпорядкуваннями 1987 року та 1997 року (період, який має безпосереднє значення для даної справи) площі Хотівського лісництва зменшилися на 37 гектарів (том справи №1 а.с.129-130). Зміни площ пояснено в них у т.ч. «врахуванням щорічного внесення поточних змін», що вказує на відсутність сталої площі лісових земельних ділянок лісництв на дату прийняття рішень щодо надання земельної ділянки [PERSON] та видачі державних актів 1992 року та 1996 року. На думку суду, з огляду на дату складання вказаного Проекту організації та розвитку лісового господарства ВП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» (2008 рік), та зазначеної в ньому картографічної основи (державні акти на право користування землею Боярською ЛДС, зроблених у 2002-2004 роках), зазначений документ не встановлює безпосередньо фактичних даних, що мали б суттєве значення щодо обставин станом на дату видання оспорюваного позивачем Акту 1996 року. В наданому прокурором листі НУБіП України від 20.01.17 №0138, зазначено, що: Земельні ділянки з кадастровими номерами, зазначеними у вашому запиті, орієнтовно розміщені на землях лісогосподарського призначення ВП «НУБіП України «Боярська ЛДС» квартал 156 виділ 29 в межах Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району та квартал 158 виділах 1, 2 в межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району, відповідно до планово-картографічних матеріалів і поквартальних таксаційних описів матеріалів лісовпорядкування 2010 року. Для отримання картографічних матеріалів лісовпорядкування рекомендуємо вам звернутися до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект». В наданому позивачем Листі Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 23.01.2017 р. №25 зазначено про: «надання фрагменту з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 58, 60 і меж їх таксаційних виділів Хотівського лісництва Боярської ЛДС відповідно до матеріалів лісовпорядкування 1997, 2007 років та межами земельних ділянок згідно з поданими кадастровими номерами (зокрема на наданому фрагменті зазначено 15 земельних ділянок: 3222484500:03:001:0008, 3222484500:03:001:0016, 3222484500:03:001:0014, 3222484500:03:001:0009, 3222484500:03:001:0010, 3222484500:03:001:0011, 3222484500:03:001:0012, 3222484500:03:001:0013, 3222484500:03:001:0015, 3222484500:03:001:0024, 3222484500:03:001:0022, 3222484500:03:001:0025, 3222484500:03:001:0026, 3222484500:03:001:0017, 3222484500:03:001:0018.» Судом досліджено, що в матеріалах справи відсутні планшети лісовпорядкування станом на 1992-1996 рр., як належні картографічні матеріали вказаного періоду, а також попередніх років. Відтак суд вважає, що зазначеними листами також не встановлюються безпосередньо фактичні дані, що мали б суттєве значення щодо обставин станом на дату виникнення спірних правовідносин 1992, 1996 рр., та вчергове підкреслено «орієнтовність» наведених відомостей, на що вже звертали увагу суди під час попередніх розглядів даної справи. \~ \~ \~ \~Наведені позивачем витяги з Проекту організації і розвитку лісового господарства БЛДС 1988 року з посиланням на матеріали лісовпорядкування 1967-1968 років, схема ділення території лісництва учбово дослідного лісгоспу Боряської ЛДС містять виключно загальні відомості щодо розташування і площі урочищ лісництв та їх розташування на території району. Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до одержання установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Зокрема, згідно п. 1.1. Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування мають складатися на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містити детальну характеристику лісу. Перелік планово - картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зважаючи на наявні архівні матеріали щодо прийняття рішень про передачу спірної земельної ділянки у 1992 році, для розгляду даної справи має значення і може бути належним доказом саме планово-картографічні матеріали (планшети лісовпорядкування 1987 року та 1997 року). Попри ухвали суду про витребування відповідних доказів, позивачами належних матеріалів лісовпорядкування (планшети лісовпорядкування 1987 року та 1997 року) надано не було. Суд враховує відомості про відсутність у ВО «Укрдержліспроект» та ВП «Боярська ЛДС» НУБіП України планшетів лісових карт (планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування) Боярської лісової дослідної станції, виготовлених як до 1992 року, так і тих, на підставі яких було виготовлено акти на право постійного користування землею Боярської лісової дослідної станції НАУ у 2003 році. Позивачі вказаними листами письмово підтвердили, що не мають планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які б підтверджували право постійного користування БЛДС земельними лісовими ділянками за період 1987 1996 років (лист ВП НУБІП України «Боярська лісова дослідна станція» від 09 жовтня 2014 року (а. с. 153 т. 1) та лист ВО «Укрдержліспроект» від 09 вересня 2014 року №304 . Зазначені обставини вказують на відсутність належних доказів фактичного користування Боярською Лісовою дослідної станцію НАУ спірних земельних ділянок, як на час передачі земельної ділянки 4,8 га в постійне користуваннякооперативу «Київ-Побут» (1992 рік), в подальшому передану [PERSON] , про що видано йому державний акт від 12.10.1992р., так і на дату видачі йому державного акту про право власності на землю від 27.12.1996 р. 04.06.2020р. представником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надано додаткові пояснення по суті позовних вимог і обставин справи. В наданому прокурором листі ВО «Укрдержліспроект» від 13.01.2020р. №18 (а. с. 25-26 т.9) вказано, що «надано фрагменти публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталів 58,60 і межами їх таксаційних виділів Хотівського лісництва ВП НУБІП «Боярська ЛДС» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2007 року, частини кварталів 234, 235 і межами їх таксаційних виділів Боярського лісництва ВП НУБІП «Боярська ЛДС» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2017 року, та межами земельних ділянок згідно з поданими кадастровими номерами.». На зазначених фрагментіах публічної кадастрової карти України позначено суміжне розташування 17 спірних земельних ділянок на північній границі окреслених сусідніх кварталів №58, [ADDRESS] , позначених як Хотівське лісницто ВП НУБІП «Боярська ЛДС» лісовпорядкування 2007 року, на межі з селом Лісники», та сусідніх кварталів №234, № [NUMBER] , позначених як Хотівське лісницто ВП НУБІП «Боярська ЛДС» лісовпорядкування 2017 року, на межі з селом Лісники», відповідно. Суд звертає увагу, що на наданих фрагментах Публічної кадастрової карти України, в листі ВО «Укрдержліспроект» від 13.01.2020р. №18, в межах кварталів №№ 58,60, крім спірних земельних ділянок також позначено: близько 30 земельних ділянок (розташовані на наданих фрагментах ПККУ в позначених межах кварталів №№ 58, 234 ВП «Боярська ЛДС») суміжні зі спірними земельними ділянками, згруповані єдиним масивом на одній лінії. Згідно загальнодоступних відомостей Публічної кадастрової карти України усі вказані ділянки містять позначення типу власності: «приватна власність», та цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», а не для ведення лісового господарства, як вказує позивач; у т.ч. на базовому шарі Публічної кадастрової карти України («Оглядова карта» (ТЕСТ) на місці розташування вказаних ділянок містяться численні позначення будівель і споруд вздовж вулиці « [INFO] »; близько 160 одиниць (розташовані на наданому фрагменті ПККУ в позначених межах кварталів №№ 64, 235 ВП «Боярська ЛДС»), які, згідно загальнодоступних відомостей Публічної кадастрової карти України мають позначення типу власності: державна власність, та цільове призначення: 01.06 Для колективного садівництва ведення колективного садівництва, а не для ведення лісового господарства, як вказує позивач; також, на базовому шарі Публічної кадастрової карти України («Карта масштабу М 1:100000») поряд із вказаними ділянками міститься позначення « [INFO] (стр.)». Представники відповідачів [PERSON] , [PERSON] заперечували проти долучення наданих «фрагментів Публічної кадастрової карти з нанесеними межами частини кварталів і межами їх таксаційних виділів» наданих ВО «Укрдержліспроект», ставили під сумнів їх достовірність, як неналежних доказів. Як зазначав Верховний Суд, відомості з Публічної кадастрової карти України, розміщеної на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - є загальнодоступними, загальновідомими, а тому не потребують доказування (частина третя статті 82 ЦПК України). При цьому суд не позбавлений права встановлювати обставини, які ставлять під сумнів чи спростовують відповідність відомостей з Публічної кадастрової карти України фактичному стану. Враховуючи відсутність в матеріалах справи планшетів лісовпорядкування 1987, 1997 років, на думку суду зазначеними фрагментами Публічної кадастрової карти не можуть встановлюватись безпосередньо фактичні дані, що мали б суттєве значення щодо обставин станом на дату виникнення спірних правовідносин у 1992 та 1996 роках відповідно. Надаючи оцінку відомостям зазначеним в наданих листах ВО «Укрдержліспроект» від 13.01.2020 року №18 та від 23.01.2017р. №25, а також в поясненнях прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 04.06.2020р. №05/09/2-30 про те, що відповідно до матеріалів лісовпорядкування 1997, 2007, 2017 років спірні земельні ділянки розташувались у кварталах 58, 60 Хотівського лісництва.», суд звертає увагу на наступне. Згідно з вимогами пункту 2.1.4 Інструкції Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року складені оригінали планшетів, які мають межі з іншими землекористувачами, завіряються в органах землевпорядкування того району, де проводяться лісовпорядкувальні роботи. Крім того, відповідно до ст.48 чинної редакції Лісового кодексу України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Крім того, відповідно до ст.49 ЛК України державний лісовий кадастр на території України ведеться з метою ефективної організації охорони і захисту лісів, раціонального використання лісового фонду України, відтворення лісів, здійснення систематичного контролю за якісними і кількісними змінами лісів; Державний лісовий кадастр ведеться на основі державного земельного кадастру. Документація державного лісового кадастру ведеться органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, на основі державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та обліку лісів окремо по власниках лісів і постійних лісокористувачах (ст.52 ЛК України). Відповідно до п.п. 4-7 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №848 від 20.06.2007 року, документація кадастру ведеться на основі даних державного земельного кадастру, матеріалів лісовпорядкування, інвентаризації, обстежень та первинного обліку лісів окремо за власниками лісів і постійними лісокористувачами на підставі документів, визначених статтею 52 Лісового кодексу України. Позивачем до матеріалів справи не додано належних матеріалів лісовпорядкування відповідних періодів, які б відповідали вимогам чинного законодавства та підтверджували відношення оспорюваних земельних ділянок до земель лісового фонду. З огляду на відсутність належних планово-картографічних матеріалів (планшетів лісовпорядкування чинних станом на 1987, 1997, 2003 роки) суд позбавлений можливості здійснити перевірку належними доказами відомостей наданих в листах ВО «Укрдержліспроект» «фрагментів Публічної кадастрової карти з нанесеними межами частини кварталів і межами їх таксаційних виділів». В свою чергу листи ВО «Укрдержліспроект» від 13.01.2020 року №18, від 23.01.2017р. №25 не відповідають вимогам галузевих нормативних документів, а також положенням Лісового кодексу України, а саме: не містять в додатках проекту організації та розвитку лісового господарства, планшетів лісовпорядкування погоджених у встановленому порядку з органами землевпорядкування Києво-Святошинського району Київської області та територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а тому, з врахуванням Прикінцевих положень ЛК України, не мають братися судом до уваги як доказ права постійного користування позивачем спірними земельними ділянками. В Проекті організації і розвитку лісового господарства учбово-дослідного лісгоспу Боярської дослідної станції Київської області 1988 року (Том-1 Пояснювальна записка) на стор.336 зазначено відомості щодо надання в постійне користування земельних ділянок для цілей не повязаних із лісокористуванням, а саме: « Ким дозволено відвод та дата розпорядження: 4. Наказ МСХ СРСР №185 від 11.05.1956р., Кому дозволено відвод: Київському військовому округу МО, Де розташований відвід /л-во, урочище, дача, № квартала/: Хотівське л-во, кв.58, 60, Для яких цілей: Під піонерлагерь, Площа відведення, га: 3,9». Аналогічні відомості містяться в Проекті організації та розвитку лісового господарства Боярської дослідної станції Національного Аграрного Університету (Том-1, Книга -1 Пояснювальна записка) 1998 року, на стор. 242. Також в зазначеному Проекті організації і розвитку лісового господарства учбово-дослідного лісгоспу Боярської дослідної станції Київської області 1988 року зазначено, що: Таксація лісу на всій площі лісгоспу проведена без використання аерофотознимків; границі лісгоспу, лісництв, пункти розташування контор, лісних кордонів показані на доданих схематичних картах (рис 1,2). Додані до вказаних Проектів організації та розвитку лісового господарства схематичні карти, з огляду на їх незадовільний масштаб, надають виключно узагальнене поняття розташування урочищ і кварталів лісництв і не встановлюють необхідних відомостей щодо координат та розташування спірних ділянок, чим зокрема пояснюються застереження НУБіП України та ВО «Укрдержліспроект» щодо «орієнтовності» накладення цих ділянок на землі лісництв. При цьому, як встановлено судом, датою створення Боярської лісової дослідної станції Київської області зазначено 1960 рік (відповідно до Наказу №50 по УСХА від 12.02.1960 року). За таких обставин вбачається, що у 1956 році, з території Хотівського лісництва (на той час в користуванні Київського лісогосподарського інституту Міністерства вищої освіти СРСР, територія лісгоспу якого була збільшена у 1945 році за рахунок приєднання Хотівського лісництва) було відведено в довгострокове користування землі, з цільовим призначенням: «під піонерський табір», а саме з території колишніх кварталів №58, 60, які згідно схематичної карти вказаного Проекту розташовані суміжно, з північної сторони с.Лісники та південної сторони с.Ходосівка відповідно. Наявність вказаних відомостей в Проекті організації і розвитку лісового господарства учбово-дослідного лісгоспу Боярської дослідної станції Київської області 1988 року, та в Проекті організації та розвитку лісового господарства Боярської дослідної станції НАУ 1998 року вказує, на те, що станом на 1989 рік (рік передачі території і будівель піонертабору кооперативу «Київ-Побут»), раніше прийняті рішення скасовані не були. Як встановлено судом, в наданій зазначеним листом Архівного сектору Києво-Святошинської РДА за № 06-0/473 від 25 квітня 2016 р. копії «Акта передачі будівель п/лагеря «Юний Технік» розташованного в с.Лісники Київської області» від 07.09.1989р. затвердженого 11.09.1989р. підписом Директора і печаткою РСЮТ (Республіканської станції юних техників) зазначено, що: - Комісія «Республіканської станції юних техників» в складі 4-х осіб (у т.ч. 3-х представників РСЮТ та бухгалтера централізованої бухгалтерії Міністерства народної освіти), на підставі Наказу №151 від 07.09.1989р. з одного боку та комісія кооперативу «Київ-Побут» в складі 4-х осіб склали цей акт в тому, що: 1. В звязку з ліквідацією піонерлагеря на підставі листа Міністерства народної освіти від 10.05.1989р. Республіканська станція юних техників передає піонертабір «Юний технік» кооперативу «Київ-Побут» при виробничому обєднанні «Електроприбор» - територію 15 га з лісопосадками та фруктовими деревами, а також наступні будівлі-споруди (14 найменувань: водонасосна станція, дешева, бойлерна з вмивальнею, погреб, туалети, госпблок, зимню будівлю, кінопроекційну, літню дервяну будівлю, літні будівлі, навіс-столову, навіс-альтанку, альтанки 3 шт.), 2. Весь мякий інвентар, обладнання, матеріали, павільйони та інші цінності піонертабору «Юний технік» повністю оплачені кооперативом «Київ-Побут». Правове регулювання діяльності піонерських таборів, станцій юних техніків в зазначений період відбувалося відповідно до Закону Української РСР «Про народну освіту» від 01.10. 1974р. N 2778-VIII (далі Закон УРСР «Про народну освіту»). Статтею 41 «Позашкільні заклади» Розділу V «Позашкільне виховання» Закону УРСР «Про народну освіту» 1974 р. було встановлено «З метою всебічного розвитку здібностей і нахилів учнів, виховання громадської активності, інтересу до праці, науки, техніки, мистецтва, спорту, військової справи, а також для організації культурного відпочинку і зміцнення їх здоров`я державні підприємства, установи і організації, колгоспи, інші кооперативні, профспілкові, комсомольські та інші громадські організації створюють палаци і будинки піонерів, станції юних техніків, юних натуралістів, юних туристів, дитячі бібліотеки, спортивні, художні, музичні школи, піонерські табори та інші позашкільні заклади.» Вказаний Закон УССР був чинним на час прийняття рішень про ліквідацію піонертабору «Юний технік» та передачу його земельних ділянок і майна кооперативу «Київ-Побут» і втратив чинність згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР від 4 червня 1991 року N 1144-XII. Республіканська станція юних техніків згідно з Додатком N 1 до постанови Ради Міністрів УРСР від 22 липня 1988 р. N 194 «Про організацію і структуру управління загальною середньою і професійно-технічною освітою в Українській РСР» - входила до Переліку установ і організацій, безпосередньо підпорядкованих Міністерству народної освіти УРСР. Листом №21/31 Заступника Міністра народної освіти УРСР Хоменко І.С. на ім`я Голови Києво-Святошинської райради народних депутатів Кравчука В.А. підтверджено ліквідацію піонерського табору піонертабору «Юний технік» та передачу кооперативу «Київ-Побут», згідно Акта передачі від 07.09.1989 року, підпис на листі засвідчено печаткою Міністерства народної освіти УРСР. З огляду на зазначене, судом встановлено, що станом на 1989 рік в постійному користуванні позашкільного навчального закладу піонерський табір «Юний технік», підпорядкованого Міністерству народної освіти УРСР, перебувала територія 15 га з лісопосадками та фруктовими деревами в с.Лісники Киівської області, яка за згодою зазначеного міністерства була передана кооперативу «Київ-Побут» на підставі Акту передачі від 07.09.1989 року. Боярська лісова дослідна станція проти зазначеної передачі не заперечувала. Відомостей про одночасне володіння і користування зазначеною земельною ділянкою Боярською лісовою дослідною станцією отримані архівні документи не містять. Правове регулювання діяльності кооперативів на час передачі території і майна ліквідованого піонертабору «Юний технік» відбувалося відповідно до Закону СРСР від 26 травня 1988 року № 8998-XI «Про кооперацію в СРСР» (далі Закон «Про кооперацію в СРСР»). Відповідно до Статті 5 Закону «Про кооперацію в СРСР» передбачено, що кооператив є організацією громадян СРСР, які добровільно об`єднались на основі членства для спільного провадження господарської та іншої діяльності на базі належного йому на праві власності, орендованого або наданого в безплатне користування майна, самостійності, самоврядування і самофінансування, а також матеріальної заінтересованості членів кооперативу і найбільш повного поєднання їх інтересів з інтересами колективу і суспільства. Відповідно до ч.2. ст.1 Закону «Про кооперацію в СРСР» передбачено, що в умовах політичної і економічної систем СРСР, при провідній ролі державної (загальнонародної) форми власності повсюдного розвитку набуває кооперативна форма власності. Статтею 7 «Власність кооперативу» було встановлено, що власністю кооперативу є майно створюваних ним підприємств і організацій, а також майно міжгосподарських підприємств і організацій відповідно до його пайової участі. Майно об`єднань, до складу яких входять кооперативи, інші громадські і державні підприємства і організації, є спільною власністю держави, кооперативів та інших громадських організацій. Статтею 9 «Користування кооперативом природними ресурсами і майном, яке не є його власністю» передбачалось, що володіння і користування землею та іншими природними ресурсами кооператив здійснює у встановленому порядку. Кооператив несе відповідальність за додержання вимог і виконання заходів щодо раціонального використання і охорони наданих йому в користування земель, вод, надр, лісів та інших природних ресурсів. Відповідно до cтатті 13 положень Земельного кодексу УРСР (в редакції, що діяла до 15.03.1991р. до набуття чиності Постаноою Верховної Ради УРСР від 18.12.1990р. «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР»), перебачалось , що земля в Українській РСР надається в користування: - колгоспам, радгоспам, іншим сільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - промисловим, транспортним, іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - громадянам СРСР. Згідно Статті 103 «Склад земель сільських населених пунктів», передбачалось, що до земель сільських населених пунктів належать усі землі, що розташовані в межах, встановлених для цих пунктів. До їх складу входять: 1) землі, що знаходяться у безпосередньому віданні сільських Рад народних депутатів; 2) землі, закріплені за колгоспами, радгоспами та іншими сільськогосподарськими підприємствами; 3) землі, надані державним, кооперативним, громадським та іншим несільськогосподарським підприємствам, організаціям та установам. З огляду на зазначене судом встановлено, що 07.09.1989 року Кооператив «Київ-Побут» набув у порядку встановленому чинним на той час законодавсвтвом СРСР та УРСР право власності на майновий комплекс ліквідованого піонертабору «Юний технік», до складу якого входили як будівлі, споруди, рухоме майно, так і територія 15 га з лісопосадками та фруктовими деревами в с.Лісники Киівської області. А тому землі, надані кооперативам відповідно до статті 103 ЗК УРСР належали до земель сільських населених пунктів. При цьому, чинною на той час редакцією земельного законодавства СРСР та УРСР, попри визнання державою кооперативної форми власності, володіння земельними ділянками для кооперативних організацій передбачалось виключно на титулі користування. Відповідно до п. 5 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року N 563-XII «Про земельну реформу» було передбачено повноваження місцевих, у т.ч. сільських рад щодо надання земель громадянам, підприємствам, установам і організаціям у ході земельної реформи та закріплення їх прав на володіння або користування землею. Відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990р. N 562-XII «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР», було введено в дію Земельний кодекс Української РСР, з 15 березня 1991 року. Крім того, вказаною Постановою було передбачено, що Земельний кодекс Української РСР застосовується до правовідносин, що виникнуть після введення Кодексу в дію, тобто з 15 березня 1991 року, крім правовідносин, передбачених главою 5 Кодексу, до яких ця глава застосовується з 1 січня 1992 року. До земельних правовідносин, що виникнуть до 15 березня 1991 року (а до правовідносин щодо земельного податку і орендної плати - до 1 січня 1992 року), Земельний кодекс Української РСР застосовується до тих прав і обов`язків, які виникнуть після введення Кодексу в дію. Встановити, що: рішення про надання і вилучення земельних ділянок, прийняті до 15 березня 1991 року відповідними органами в межах їх компетенції, але не виконані на час введення Земельного Кодексу Української РСР в дію, підлягають виконанню відповідно до вимог Кодексу; громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав землеволодіння або землекористування (з урахуванням подальших змін згідно із Законом N 3180-12 від 05.05.93- до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування). Відповідно до вимог ст. 3 ЗК України (в редакції від 03 березня1992 року) розпоряджаються землею ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. \~ \~ \~ \~Відповідно до Листа від 30.01.1992р. №3/22-59 Виконавчий комітет Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області направив Голові Ходосівської сільської Ради народних депутатів Корнієнко Л.У. клопотання кооператива «Київ-Побут» про закріплення за ним території колишнього піонерського табору «Юний технік» загальною площею 4,8 га для організації оздоровчого комплексу та просив розглянути дане питання. Відповідно до Рішення Ходосівської сільської ради від 06 квітня 1992 року 9 сесії 21 скликання, розглянувши заяву і документи, надані кооперативом «Київ-Побут» про закріплення за ним в постійне користування земельної ділянки для організації оздоровчого комплексу, сільська Рада народних депутаів відмічає, що ця земельна ділянка розміром 4,8 га знаходилась у користуванні бувшого піонерського табору «Юний технік», який ліквідовано в 1989 році /наказ по Міністерству народної освіти від 5.05.89р./ і згідно акту передачі передано кооперативу «Київ-Побут», сільська Рада народних депутаів вирішила: закріпити земельну ділянку розміром 4,8 га в постійне користуванн за кооперативом «Київ-Побут», яка знаходиться в с.Ходосівка /бувша територія піонерського табору «Юний технік» для організації оздоровчого комплексу». Відповідно до Протоколу засідання Ходосівської сільської ради від 06 квітня 1992 року 9 сесії 21 скликання, розглянуто і підтримано питання п.3 порядку денного «Про виділення земельної ділянки кооперативу «Київ-Побут», з врахуванням того, що «звернулися кооператив «Київ-Побут» і підприємство «Сіверка» про закріплення за ними земельних ділянок в с.Ходосівка для будівництва господарських приміщень та оздоровчого комплексу, враховуючи те, що є акт про відведення цієї землі погоджений районними службами… вирішили: /рішення додається/». З огляду на зазначене, судом встановлено, що виділення Кооперативу «Київ-Побут» для будівництва господарських приміщень та оздоровчого комплексу земельної ділянки розміром 4,8 га, що знаходилась у користуванні бувшого піонерського табору «Юний технік», відбулося на підставі акту відведення земельної ділянки погодженого районними службами. При цьому держава в особі Виконавчого комітету Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області підтвердила наявність у Ходосівської сільської Ради народних депутатів повноважень на розгляд і вирішення заначеного питання. \~ \~ \~ \~Відповідно до Рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 21 скликання від 29.09.1992 року «Про відміну рішення 9-сесії с/р народних депутатів від 06.04.1992р. «Про виділення земельної ділянки кооперативу «Київ-Побут» в розмірі 4,8 га», у зв`язку зі змінами, які відбулися у кооперативі «Київ-Побут» /протокол загальних зборів кооперативу від 12.08.1992р. договір №16 від 12 серпня 1992 р. про виділення вихідного земельного паю члену кооперативу/ , сільська Рада народних депутаів вирішила: «рішення 9-сесії с/р народних депутатів від 06.04.1992р. «Про виділення земельної ділянки кооперативу «Київ-Побут» в розмірі 4,8 га в постійне користування відмінити». Відповідно до Протоколу №00/51 від 12 серпня 1992 року Загальних зборів членів кооперативу «Київ-Побут» постановлено вивести [PERSON] із членів кооперативу, видавши йому у вигляді вихідного паю у приватну власність з правом володіння і розпорядження земельну ділянку пл. 4,8 га, яка розташована в с. Лісники Києво-Святошинського району м. Києва (держ.акт серії Б №026656 від 12.05.1992р.), що належить кооперативу на правах володіння і розпорядження. Відповідно до Заяви від 01 вересня 1992 року [PERSON] 1968 р.н., паспорт серія [NUMBER] виданий Ленінградським РИК 27.11.1984р. звернувся до голови Ходосівської сільської ради у зв`язку із змінами в кооперативі «Київ-Побут» і просив надати йому у приватну власність ділянку 4,8 га (колишнього піонерського табору «Юний технік»), з доданням документації щодо земельної ділянки. Відповідно до Протоколу засідання Ходосівської сільської ради від 29 вересня 1992 року 11 сесії 21 скликання, розглянуто і підтримано питання п.4 порядку денного «Земельні питання», яке доповідав землемір [PERSON] . Відповідно до Рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 21 скликання від 29.09.1992 року, розглянувши заяву [PERSON] про виділення йому в приватну власність земельну ділянку, яка раніше була закріплена за кооперативом «Київ-Побут», членом якого був [PERSON] /, але у зв`язку із виходом його з членів кооперативу, є постанова загальних зборів кооперативу про виділення йому земельного паю, тобто земельної ділянки раніше закріпленої за кооперативом «Київ-Побут», договір №16 про виділення вихідного земельного паю від 12 серпня 1992 р./, сесія Ходосівської сільської Ради народних депутатів,

Outcome: dismissed