Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначили, що вони є власницями житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач. З 2015 року відповідач в спірному будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, особистих речей в ньому не має, будинком взагалі не цікавиться. В теперішній час відповідач за місцем реєстрації не проживають, з реєстраційного обліку не знімається. Враховуючи наведене, позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив не направляла. У зв`язку з наведеним, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК Україниухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно копії договору про надання безстрокового користування земельною ділянкою від 18.11.1991 року [PERSON] є власником будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії акту відвідування сім`ї [PERSON] від 15.06.2020 року за адресою , [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , під час візиту [PERSON] вдома не було. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved