Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , про солідарне стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за період часу з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2021 року, у розмірі 20 394,34 гривень, які складаються із суми заборгованості по наданим послугам - 14 958,98 гривень; втрат за індексом інфляції в сумі 4 162,29 грн. та 3% річних в сумі 1 273,07 гривень, за адресою: [ADDRESS] , оскільки свої зобов`язання щодо оплати послуг останні виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася вищезазначена сума заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , про час та місце слухання справи повідомлялися шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Довідкою виданою КП «ЖЕО №2» підтверджується, що квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості за період часу з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2021 року, у розмірі 20 394,34 гривень, які складаються із суми заборгованості по наданим послугам - 14 958,98 гривень; втрат за індексом інфляції в сумі 4 162,29 грн. та 3% річних в сумі 1 273,07 гривень. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В ст. 162 ЖК України закріплено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року). Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Між позивачем та відповідачами не укладено договору. Верховний Суд України у справі № 6-56220св10, рішення від 07.09.2011 року та у справі №6-2951цс15 рішення від 20.04.2016 року, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг». Крім обов`язку власника житла сплачувати за надані житлово-комунальні послуги, такий обов`язок існує і у осіб, які проживають в квартирі разом з ним, що зазначено в абзаці 3 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири); повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наявність заборгованості відповідачів за період часу з 01 квітня 2012 року по 30 вересня 2021 року, у розмірі 20 394,34 гривень, суд вважає, що позивачем, на підставі ст.ст.549,625 ЦК України, розраховані втрати за індексом інфляції в сумі 4 162,29 грн. та 3% річних в сумі 1 273,07 гривень. Оскільки відповідачі належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконували, а саме: не вносили платежі за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2270 гривень. На підставі ст.ст. 322,549,625, ЦК України, ст.ст.156,162 ЖК України,

Outcome: approved