Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

18 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договори, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування завданої матеріальної шкоди, відшкодування завданої моральної шкоди. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 17 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в новій редакції, в якій усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у загальному позовному провадженні. 13 грудня 2019 року Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» надано відзив на позов. 10 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в новій редакції. 28 грудня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року позовна заява від 28 грудня 2020 року залишена без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 19 січня 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Котедж СС» про захист прав споживачів, стягнення сплаченої різниці вартості електричної енергії, відшкодування завданої моральної шкоди. 02 квітня 2020 року Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» надано відзив на позов. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року закрите підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. На обґрунтування вимог, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посилалися на те, що [PERSON] є власником 174353/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: А сторожки, площею 29,4 кв.м.; Б котеджу, площею 142,8 кв.м.; 2-А котеджу, площею 467,4 кв.м. [PERSON] є власником 213\~501/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: Щ котеджу, площею 28,5 кв.м.; більярдної, площею 79,6 кв.м.; бані (лазні) 2Є, площею 100,3 кв.м.; котеджу 2Е, площею 427,9 кв.м.; гаража 2Ж, площею 103,5 кв.м.; 50% елленгу 2Й площею 159,9 кв.м. [PERSON] є власником 100989/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: котеджу 2Д, площею 473,5 кв.м. Право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджується договорами дарування від 20.08.2014 р., укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю «Котедж СС», договорами про поділ нерухомого майна від 25.09.2014 р. та відповідними витягами з Єдиного Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивачі зазначають в позовній заяві про те, що до укладення договорів дарування від 20.08.2014 р., постачання електричної енергії на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Котедж СС» здійснювалося відповідачем - Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» на підставі договору постачання електричної енергії від 04.03.2005 року № 685. Оскільки Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» на той момент являлося монополістом на ринку продажу електричної енергії, у них виникла необхідність у побутовому споживанні електричної енергії, як фізичними особами, у зв`язку з чим, вони, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Новомосковського РЕС, який є структурним підрозділом відповідача, про передачу їм потужностей підстанції № 39, яка розташована на території котеджів сімейного типу, а саме, 30 кВт. [PERSON] , 40 кВт. потужності [PERSON] , та 30 кВт. [PERSON] , та їх заяви, начебто були задоволені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Протягом семи років вони оббивали пороги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» з проханням змінити схему електропостачання на окремі частки власності, як фізичним особам побутовим споживачам, оскільки їм поставлялася електроенергія через ТОВ «Котедж СС», у зв`язку з чим, вони вимушені були сплачувати вартість електричної енергії за іншими тарифами, як таку електричну енергію, що споживається юридичною особою. У травні 2017 року, без погодження з керівництвом ТОВ «Котедж СС», відповідач змінив схему обліку спожитої електричної енергії, знявши електролічильник, в результаті чого вони втратили можливість контролю споживання електроенергії, а ТОВ «Котедж СС» втратило можливість виконання взятих на себе обов`язків по Договору про постачання електричної енергії № 685 від 04.05.2005 року, що є порушенням прав споживача. В серпні 2017 року вони звернулися до відповідача із заявами та відповідними документами про приєднання їх окремих електроустановок потужністю відповідно 30 кВт., 40 кВт. та 30 кВт. до схеми електропостачання. 18.08.2017 року їм надійшли відповіді про неможливість виконання заяви, та на території підстанції № 39, яка розташована в ТОВ «Котедж СС» буде встановлено загальний прилад обліку спожитої електроенергії. 08.09.2017 року вони, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, звернулися до відповідача з заявами про анулювання технічних умов згідно договору приєднання до електричних мереж від 31.12.2014 р., оскільки вони чекали технічних рішень по переведенню виділених потужностей їм, як фізичним особам, з метою повної ліквідації ТОВ «Котедж СС», яке виконує лише функцію посередника між ними, фізичними особами та відповідачем по споживанню електричної енергії, але їм було відмовлено у задоволенні заяв. 11.10.2018 року їх довірена особа від їх імені звернулася до відповідача з заявою про втрачену можливість контролю споживання електроенергії та про врегулювання питання правильності розрахунку спожитої електроенергії, але їм було відмовлено в поверненні приладу обліку спожитої електроенергії та в проведенні перерахунку спожитої електроенергії. 01.07.2019 р. [PERSON] направив відповідачу звернення про надання заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповіддю від 06.08.2019 року відповідач повідомив, що [PERSON] відмовлено у приєднання його частки до договору споживача, оскільки необхідна згода інших співвласників майна, з посиланням на п. 4.5.7. Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. При цьому, дії відповідача порушують п. 4.1.25 Кодексу систем розподілу, у відповідності до якого передбачено, що для споживачів з індивідуальною забудовою житла з однією адресою у разі перерозподілу потужності між власниками (співвласниками) без змін сумарної величини приєднаної потужності об`єкта архітектури, без зміни категорії електроустановок щодо надійності електропостачання послуга з приєднання та технічні умови не надаються. За необхідності здійснення монтажу (демонтажу) додаткових елементів електричної мережі відповідна реконструкція може здійснюватися ОСР згідно з окремим договором. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у заяві посилалися на те, що вони неодноразово, з 2014 року отримували та виконували технічні умови, надавали необхідні документи відповідачу, сплачували кошти за розробку технічних умов, але, відповідач вводив їх в оману, оскільки не потребує розробки та видачі технічних умов у випадку, якщо за однією адресою відбувається виділ частки майна (приміщення) співвласників із спільної сумісної власності, внаслідок чого кожен із співвласників набуває право власності на окрему частку такого майна, тобто, у такому випадку відповідач був зобов`язаний встановити кожному з них окремий прилад обліку спожитої електричної енергії та приєднати їх до договору побутового споживання електричної енергії. Своїм листом від 06.08.2019 року відповідач фактично визнав свою провину в порушені їх прав з 2014 року, як побутових споживачів. Крім того, діями відповідача їм завдана моральна шкода, яка полягає у нижченаведеному. Позивач [PERSON] \~не може\~у повному\~обсязі користуватися\~своєю власністю,\~оскільки нерухомим\~майном можливо\~користуватися тільки\~влітку,\~у зв`язку\~з відсутністю\~опалення в\~період опалювального\~періоду,\~вимушений зупинити\~оздоблювальні роботи\~котеджу із-за\~невизначеності виду\~опалення,\~йому постійно\~приходили рахунки\~на спожиту\~електроенергію по\~ціні,\~яка застосовується\~для юридичних\~осіб,\~вимушений був\~сплачувати значні\~кошти на\~оплату,\~незважаючи на\~те,\~що споживав\~електричну енергію\~як побутовий\~споживач. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 79\~950,00 грн. Позивачка [PERSON] \~зазначає як\~підстави для\~відшкодування моральної\~шкоди те,\~що вона\~є людиною\~похилого віку,\~їй виповнилося\~93\~роки,\~вона є\~учасником Великої\~вітчизняної війни,\~отримує невелику\~пенсію,\~але вона\~постійно отримувала\~попередження від\~відповідача про\~припинення постачання\~електричної енергії,\~їй виставлялися\~рахунки,\~яки не\~відповідали дійсності\~та в\~яких не\~зазначалися показання\~приладу обліку\~спожитої електричної\~енергії,\~вона не\~має можливості\~користуватися належним\~їй нерухомим\~майном у\~зв`язку з\~відсутністю електропостачання. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 299\~812,50 грн. Позивач [PERSON] \~зазначає як\~підстави для\~відшкодування моральної\~шкоди те,\~що вона,\~у зв`язку\~з відсутністю\~опалення,\~має можливість\~користуватися належним\~їй нерухомим\~майном тільки\~у літній\~період,\~вимушена зупинити\~оздоблювальні роботи\~котеджу із-за\~невизначеності виду\~опалення,\~їй постійно\~приходили рахунки\~на спожиту\~електроенергію по\~ціні,\~яка застосовується\~для юридичних\~осіб,\~вона була\~змушена сплачувати\~значні кошти\~на оплату,\~незважаючи на\~те,\~що споживала\~електричну енергію\~як побутовий\~споживач. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 19\~987,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним, посилаючись на вимоги ст. ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 60, 66, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили суд: -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] різницю вартості електричної енергії, яку він, як фізична особа сплачував надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 4\~976,45 грн.; -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 79\~950,00 грн.; -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] різницю вартості електричної енергії, яку вона, як фізична особа сплачувала надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 18\~661,68 грн.; -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 299\~812,50 грн.; -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] різницю вартості електричної енергії, яку вона, як фізична особа сплачувала надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 1\~244,11 грн.; -стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 19\~987,00 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні вимог позивачів, посилаючись на необґрунтованість позову, зазначивши, що первісно договір на постачання електричною енергією був укладений з ТОВ «Котедж СС». В наступному, частина нерухомого майна ТОВ «Котедж СС» перейшла у власність позивачів, які неодноразово зверталися з заявами, та просили нараховувати спожиту електричну енергію як побутовим споживачам, але, відповідного договору між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не було укладено. Враховуючи наведене, позивачам нараховувалися суми вартості спожитої електроенергії не як побутовим споживачам, а на підставі Договору постачання електричної енергії від 04.03.2005 р. № 685, укладеного між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС», з величиною приєднаної потужності, встановленої договором. Представник третьої особи ТОВ «Котедж СС», який одночасно є також представником позивачів, в судовому засіданні посилався на те, що вважає позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши представника позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до нижченаведеного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 174353/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: А сторожки, площею 29,4 кв.м.; Б котеджу, площею 142,8 кв.м.; 2-А котеджу, площею 467,4 кв.м. [PERSON] є власником 213\~501/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: Щ котеджу, площею 28,5 кв.м.; більярдної, площею 79,6 кв.м.; бані (лазні) 2Є, площею 100,3 кв.м.; котеджу 2Е, площею 427,9 кв.м.; гаража 2Ж, площею 103,5 кв.м.; 50% елленгу 2Й площею 159,9 кв.м. [PERSON] є власником 100989/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: котеджу 2Д, площею 473,5 кв.м. Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами виник між позивачами, як споживачами електричної енергії та відповідачем, як постачальником електричної енергії. У відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон\~регулює відносини\~між споживачами\~товарів,\~робіт і\~послуг та\~виробниками і\~продавцями товарів,\~виконавцями робіт\~і надавачами\~послуг різних\~форм власності,\~встановлює права\~споживачів,\~а також\~визначає механізм\~їх захисту\~та основи\~реалізації державної\~політики у\~сфері захисту\~прав споживачів. Статтею 1-1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~визначає,\~що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Таким чином. Закон України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини між споживачем та постачальником електричної енергії. На підставі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», 1 Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до\~Закону України\~"Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до\~Закону України\~ "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Таким чином, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право на звернення до суду з позовом про захист прав споживачів у сфері постачання електричної енергії. Відносини між позивачами та відповідачем регулюються Кодексом систем розподілу, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 310 (надалі КСР) , Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (надалі ПРРЕЕ) та ст. 714 ЦК України. Згідно приписів ст. 714 ЦК України, 1. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 2. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. 3. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Судом встановлено, що 04.03.2005 року між АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС» укладено договір постачання електричної енергії з величиною приєднаної потужності «250 кВт» № 685 (надалі - Договір). 21 жовтня 2014 року ТОВ «Котедж СС» звернулося до АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою від 21.10.2014 р. № 21 з проханням передати потужність в рахунок потужності ТОВ «Котедж СС» громадянам: - [PERSON] - 30 кВт., за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] - 40 кВт., за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] - 30 кВт., за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що заява була задоволена АК «ДТЕК Дніпровські електромережі», та 24.10.2014 р. до Договору між АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС» укладено Додаткову угоду № 1/10. Крім того, відповідності до Правил приєднання електроустановок до електричних мереж № 32, затверджених Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунікаційних послуг від 17.01.2013 р. (які діяли до прийняття Кодексу систем розподілу, між сторонами були укладені три договору про приєднання до електричних мереж: -договір про приєднання з [PERSON] № 17208-01 від 31.12.2014 р.; -договір про приєднання з [PERSON] № 17208-02 від 31.12.2014 р.; -договір про приєднання з [PERSON] № 17208-03 від 31.12.2014 р. Встановлено, що 08.09.2017 р. позивачами подано до АК ««ДТЕК Дніпровські електромережі» три заяви, у відповідності до яких [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вимагали повернути потужності ТОВ «Котедж СС», в той же час, внесення жодних змін до договорів не вносилося, між сторонами не укладався договір про розірвання договорів про приєднання до електричних мереж. На зазначені заяви АТ ««ДТЕК Дніпровські електромережі» надало позивачам відповіді від 05.10.2017 р. за № 58878/1001, № 59024/1001, № 58880/1001, де зазначило, що послуги з приєднання виконані, технічні умови є додатками до договорів приєднання. 15.08.2018 р. позивачі звернулися до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявами про проведення розрахунку споживання електричної енергії усіх споруд вести через єдиний прилад обліку, лічильник, який буде знаходитися на території підстанції № 39, оплату за яким буде здійснювати [PERSON] , на зазначені заяви відповідачем надано відповідь у листі № 50419/1001 від 18.08.2017 р. Встановлено, що 18.12.2018 р. [PERSON] та ТОВ «Котедж СС» звернулися до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з вимогою анулювати заяву № 21 від 21.10.2014 р. та передати потужність 100 кВт. [PERSON] , надати технічні умови, зміни до договору тощо, в той же час, зазначена заява не підписана представником ТОВ «Котедж СС». 15.01.2019 року [PERSON] , як представник ТОВ «Котедж СС» звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про встановлення приладу обліку та реєстрація його за [PERSON] , грошові кошти за спожиту електричну енергію зарахувати на фізичну особу [PERSON] , в той же час, суд приходить до переконання що зазначена заява суперечить договорам, укладеним між споживачами електричної енергії. В наступному, позивачі неодноразово зверталися до відповідача з заявами про повернення потужностей ТОВ «Котедж СС» від 04.03.2019 р.; укладення договору постачання від 29.07.2019 р.; про оплату спожитої електроенергії [PERSON] від 30.07.2019 р. на які Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» надані відповіді. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 202 ЦК України, 1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 509 ЦК України визначено, що, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 11\~ЦК України, 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; У відповідності до ст. 525 ЦК України, 1. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначалося вище, 04.03.2005 року між АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС» укладено договір постачання електричної енергії з величиною приєднаної потужності «250 кВт» № 685 (надалі - Договір). 21 жовтня 2014 року ТОВ «Котедж СС» звернулося до АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою від 21.10.2014 р. № 21 з проханням передати потужність в рахунок потужності ТОВ «Котедж СС» громадянам: - [PERSON] - 30 кВт., за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] - 40 кВт., за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] - 30 кВт., за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заява була задоволена АК «ДТЕК Дніпровські електромережі», та 24.10.2014 р. до Договору між АК «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС» укладено Додаткову угоду № 1/10, а також, укладено договори: договір про приєднання з [PERSON] № 17208-01 від 31.12.2014 р.; договір про приєднання з [PERSON] № 17208-02 від 31.12.2014 р.; договір про приєднання з [PERSON] № 17208-03 від 31.12.2014 р. Судом встановлено, що нарахування вартості спожитої електричної енергії проводилося Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» у відповідності до норм законодавства України у відповідності до зазначених вище договорів, судом не встановлено порушень з боку відповідача. Фактично, позивачі в позовній заяві посилаються на їх незгоду з діями відповідача щодо внесення змін до договорів, передання потужностей, тощо. Як зазначалося судом вище, у відповідності до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог. В той же час, позивачі не оскаржували дії відповідача в частині відмови у внесенні змін до договорів про приєднання до постачання електричної енергії, передання потужностей або розірвання зазначених договорів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення сплаченої різниці вартості спожитої електричної енергії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Стосовно вимог про відшкодування завданої моральної шкоди, суд приходить лдо нижченаведеного. Статтею\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який не суперечить засадам цивільного законодавства. Способами захисту є зокрема відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст. 23 ЦК України\~ 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В той же час, враховуючи те, що судом встановлено відсутність будь-яких порушень з боку Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» прав позивачів, суд приходить до переконання, що в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди належить відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір належить покласти на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed