Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

24.11.2021 позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 3000 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява мотивована тим, що між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, в якому народилася діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям не склалися, шлюб розірвано за рішенням суду від 02.12.2015. Вказує, що 20.09.2016 позивачка повторно вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Вказує, що вищевказаним рішенням суду питання про сплату аліментів на утримання дітей, не вирішувалися, суми, які надаються відповідачем на утримання дітей є незначними, не покривають навіть частини витрат на дітей, які несе позивачка. Зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює за кордоном, має непоганий та стабільний дохід. В судове засідання позивачки не з`явилася, від її представника адвоката Михалківа Б.С. 17.02.2022 надійшла заява про розгляд позову у відсутності сторони позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 02.12.2015 Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі №308/13368/15-ц, за яким шлюб, укладений 08.08.20002 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначено, що дітей слід залишити проживати з матір`ю. В шлюбі у подружжя народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, де батьками значаться позивачка та відповідач. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] стверджується, що позивачка 20.09.2016 уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Прізвище після одруження дружини [PERSON] . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх\~окремо від\~дитини не\~впливає на\~обсяг їхніх\~прав і\~не звільняє\~від обов`язків\~щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності відповідача встановити обставини, передбачені вказаною нормою, суду не видається за можливе, тому суд враховує твердження позивачки про наявність у відповідача фінансової можливості надавати аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Половина від вказаної суми є гарантованим мінімумом. Враховуючи вищезазначене, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину для утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Враховуючи, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати такого, то така підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved