Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про відібрання малолітньої дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментівпосилаючись на таке. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , являючись батьками [PERSON] , [INFO] , не виконують свої батьківські обов`язки по її вихованню та піклуванню про неї. Виходячи з викладеного позивач просить суд відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину бабусі - [PERSON] . Стягувати з батьків [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відзиву не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 27.09.2021р. №54 сім`ї [PERSON] встановлено, що умови проживання задовільні. Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею вже близько двох років. Дитина забезпечена всім необхідним для нормального життя та розвитку. Зі слів [PERSON] батьки участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймають. Відповідно до характеристики Вижницької спеціалізованої школи- інтернат І-ІІІ ст. з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів художньо-естетичного циклу ім. Н. Яремчука, від 29.09.2021 року за №01- 18/320, [PERSON] є ученицею 4 класу даної школи. Програмовий матеріал освоїла на достатньому рівні. Є дисциплінованою дівчинкою, бере активну участь у житті класу. Батьки не цікавляться успіхами дитини. Вихованням дівчинки займається бабуся. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради, яке відбулося 30.09.2021 року [PERSON] та [PERSON] пояснили що не мють змоги виховувати та утримувати доньку. Наміру забрати дитину у бабусі [PERSON] не мають. Обоє не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування Вижницької міської ради №9 від 30.09.2021 р., доцільно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбалення їх батьківськиї прав. З моменту подання позову до суду, відповідачі жодного разу у судове засідання не з`явилась будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву не надали, жодного разу до дитини не з`явилися. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі в порушення ст.ст.150, 155, 180 СК України ухиляються від виконання обов`язків батьків по вихованню та утриманню своїх дітей, а саме щодо створення належних умов проживання дитини, піклування про її здоров`я, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. І вказані висновки суду наявними у справі доказами, не спростовуються. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю та батьком. Відповідно до ст.167 СК України та з огляду на те, що бабуся надала згоду на передачу їй малолітньої дитини, суд вважає, що передача малолітньої [PERSON] бабусі [PERSON] , відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 180 СКУ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СКУ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СКУ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів потрібно стягувати аліменти у розмірі 1309 грн. на користь дочки - [PERSON] , [INFO] щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на до досягнення дитиною повноліття, допустивши негшайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідачів солідарно в дохід держави.

Outcome: approved