Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року по справі № 209/3008/21 таким, що не підлягає виконанню з 12 серпня 2021 року; припинити стягнення з неї, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на її користь витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 80 копійок). В обґрунтування свого позову вказала, що 06 вересня 2021 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі №209/3008/21 про стягнення з неї, [PERSON] , на користь відповідача, [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що стягнення за судовим наказом повинно бути припинено з огляду на наступне. Вони з відповідачем спільно мешкали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Після припинення спільних відносин з відповідачем в січні 2019 року, вони стали проживати окремо. Їх син [PERSON] залишився проживати разом з нею. В добровільному порядку вони з відповідачем дійшли згоди, що він буде їй сплачувати щомісячно 1500,00 грн. аліментів на утримання сина та щомісячно оплачувати витрати на дитячий садок. З 26 січня 2021 року по теперішній час вона разом з сином [PERSON] та своєю старшою донькою [PERSON] , [INFO] , мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . В травні 2021 року відповідач запропонував, щоб їх син чотири дні жив з нею, а чотири дні з відповідачем. Для надання сину достатнього спілкування з батьком, вона погодилась на пропозицію відповідача, щоб їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , періодично мешкав з нею та з відповідачем, а саме ними було вирішено, що їх син мешкає 4 дні в неї та 4 дні в свого батька, жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не вбачала та вважала, що більш тісний зв`язок піде дитині на користь. За таким графіком їх син періодично мешкає з кожним із батьків до теперішнього часу. Матеріальне забезпечення сина до серпня 2021 року здійснювалося обома батьками. Оскільки існувала домовленість про добровільну сплату аліментів, то до суду вона не зверталася про примусове стягнення аліментів. За період з грудня 2020 по липень 2021 року відповідач сплатив їй аліменти на загальну суму 6000,00 грн., по 1500,00 грн. 17.03.2021, 16.04.2021, 16.05.2021 та 16.07.2021. Факт сплати відповідачем аліментів підтверджує, що все ж таки, їх син мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Враховуючи існуючу спрощену процедуру стягнення аліментів за судовим наказом, відповідач ввівши суд в оману, скористався нагодою, коли їх син став періодично проживати з відповідачем та тим, що син зареєстрований за місцем проживання відповідача, звернувся до суду про стягнення з неї аліментів, з метою завдання їй матеріальних збитків, оскільки вони з відповідачем перебувають в напружених відносинах. Окрім, Акту про проживання від 07.12.2021 року №6, затвердженим КП КМР «Добробут» та банківськими виписками, на підтвердження факту проживання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею надає копію довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - Центр розвитку дитини №27 «Орлятко» КМР від 08.12.2021 №264 про участь батьків у вихованні дитини, копію Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 13.11.2018 року. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.21) 21 лютого 2022 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №338 від 06 травня 2015 року, де батьком дитини записаний відповідач - [PERSON] , матір`ю позивач - [PERSON] (а.с.9). Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року у справі № 209/3008/21 з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.08.2021 року до досягнення повноліття дитини (а.с.6). Згідно позовної заяви позивач стверджує, що між сторонами з травня 2021 року існувала усна домовленість щодо участі у вихованні малолітнього сина, але на даний час малолітній [PERSON] постійно мешкає з позивачкою. Відповідно до акту № 643 про проживання (не проживання) від 07.12.2021 року наданого КП КМР «Добробут», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають фактично без реєстрації з 26.01.2021 року та по теперішній час, про що підтверджують сусіди (а.с.10). Окрім цього, відповідно до довідки № 264 від 08 грудня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує логопедичну групу №3 ДНЗ-ЦРД №27 «Орлятко», протягом літнього періоду 2021 року здебільшого батько приводив та забирав сина з садочка, а з вересня-листопада 2021/2022 нр. Частіше приводять та забирають хлопчика з садочка мати та старша сестра. В жовтні 2021 року, коли дитина [PERSON] захворів, про хворобу сповістила мати, і після хвороби в садочок дитину привела мати (а.с.15) Відповідно до декларації № 0001-ЕН97-7200 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-педіатра КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1. Законним представником пацієнта значиться [PERSON] (а.с. 16). Згідно характеристики від 10.12.2021 року, наданої ТОВ «АТБ-Маркет» магазин продукти 97, [PERSON] ,1985 р.н., з 30.01.2019 року працює в ТОВ «АТБ -Маркет» на посаді продавця-консультанта. За місце роботи характеризується позитивно, неодноразово була відзначена керівництвом підприємства та нагороджена Почесною грамотою, має на вихованні двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно історії по картковому рахунку та дублікату квитанції, [PERSON] 17.03.2021 р., 16.04.2021 р., 16.05.2021 р., 16.07.2021 р. відправником [PERSON] були перераховані на картку платежі в розмірі 1500 грн.. на загальну суму 6000 грн. (а.с.11-13, 14). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що син сторін по справі [PERSON] не проживає з батьком [PERSON] на користь якого були стягнуті аліменти з позивача - матері дитини, а проживає зі своєю матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено малолітній [PERSON] проживає з матір`ю - позивачем по справі та повністю знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачки шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року у справі № 209/3008/21. Вирішуючи питання про припинення стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2016 року стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з неї аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved