Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилася спільна дочка - [PERSON] , місце реєстрації якої зареєстровано з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між сторонами розірвано у вересні 2020 року. В квітні 2021 року на підставі договору дарування позивач отримала в особисту приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій має бажання зареєструвати місце проживання неповнолітньої дитини, але без згоди батька їй було відмовлено у знятті дочки з реєстрації за адресою [ADDRESS] та реєстрації за новою адресою. Оскільки вирішити питання з відповідачем у позасудовому порядку не вдається, відповідач не відповідає на її телефонні дзвінки, змінив місце проживання, не повідомивши нову адресу, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Процесуальні дії у справі. 24.09.2021 позовна заява надійшла до суду. 27.09.2021 позовна заява передана в провадження судді Попова В.В. у зв`язку із заявленим самовідводом суддею Князєвою Н.В. 11.11.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 12.11.2021 позовна заява залишена без руху. 23.11.2021 надійшла уточнена позовна заява. 30.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заяв про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача через канцелярію суду здав заяву про розгляд справи без участі відповідача та без його участі, зазначивши, що проти позовних вимог не заперечує, що розцінюється судом як визнання відповідачем позовних вимог. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу (як орган опіки та піклування) надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заяв та клопотань щодо позовних вимог не має. За таких обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами та наданими позивачем доказами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем /а.с.7, 18/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2020, яке набрало законної сили 25.09.2020, шлюб між сторонами розірвано /а.с.9,10/. Позивачу на підставі договору дарування квартири, посвідченого 03.04.2021 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Петрушенком В.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 113, належить на праві приватної власності двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с.15-17/. 17.09.2021 позивач звернулася до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради із заявами про зняття дитини [PERSON] , [INFO] , з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з вибуттям з цієї адреси за адресою: [ADDRESS] , та реєстрацію місця проживання дитини за новою адресою. У знятті з реєстрації та реєстрації місця проживання дитини їй було відмовлено на підставі абз.1 п.11 Правил реєстрації місця проживання, оскільки батько малолітньої дитини [PERSON] не надав на це згоду на /а.с.11-14/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним Кодексом України, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, порядку реєстрації її місця проживання малолітньої дитини та зміни реєстрації її місця проживання. Норми права, які застосовує суд. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Нормою частини шостої Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що у разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно з п.18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою КМУ від 02.03.2016 № 207, реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування) (абз.6, 7). Відповідно до п.26 вказаних Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п.11 вказаних Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, в тому числі, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Відповідно до ст.ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України, визначено, якщо мати та батько дитини, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішення спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналогічну норму містить і частина 4 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», яка крім того, визначає, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється, якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що відповідачем ігнорувалися вимоги позивача щодо зміни місця проживання спільної неповнолітньої дитини, незважаючи на те, що позивачем доведено, що зміна зареєстрованого місця проживання дочки не буде погіршувати її стан, оскільки, якнайменше позивач має бажання та намір зареєструвати дитину та забезпечити їй умови проживання у двокімнатній квартирі. При цьому суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, з огляду на положення ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved