Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Посилається на те, що з вересня 2021 року відповідач не проживає з сім`єю та не приймає участі у вихованні сина. Добровільно ніяких коштів на утримання сина не надає. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв`язку з довготривалим виїздом за межі країни. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою Дубівської селищної ради від 6.12.2021 та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що сім`я потребує матеріальної допомоги. [PERSON] стверджує, що з вересня 2021 року [PERSON] з ними не проживає. Вона виховує дитину самостійно. Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітнього сина, відсутність у неї будь-якого нерухомого, цінного рухомого майна та постійного місця роботи. З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 1\~січня 2022\~року для\~дітей віком\~до 6-ти\~років встановлено\~прожитковий мінімум\~у розмірі\~2100\~гривень. Середня заробітна плата по Україні станом на грудень 2021 року становила 17453 грн, а по Закарпатській області 15776 гривень. Жодних заперечень на позов, а також відомостей про непрацездатність відповідач суду не надав. Тому суд вважає що відповідач, як працездатний чоловік, який має можливість працювати, на обліку в центрі зайнятості не стоїть, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання свого сина аліменти у розмірі по 2000 гривень у місяць. У відповідності\~із ст.\~141\~ЦПК України\~у разі\~задоволення позовних\~вимого судові\~витрати покладаються\~на відповідача.\~ За таких обставин,

Outcome: approved