Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

[PERSON] , як законний представник неповнолітнього [PERSON] , звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що малолітньому [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 грудня 2014 року державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж., спадкова справа № 195/2014, на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013), що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дану земельну ділянку [PERSON] успадкував після свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Спадкодавець [PERSON] , маючи тяжке захворювання (онкологію) та гостру потребу у проведенні дорогого лікування, уклав з Селянським (фермерським) господарством «ВІДРОДЖЕННЯ», Договір №15 оренди земельної ділянки від 02 грудня 2013 року. Договір оренди був зареєстрований 04.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Деркач С.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8706662 від 05.12.2013 року, номер запису про інше речове право: 3702066. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі через невиліковне захворювання, спадкодавець [PERSON] уклав вищезазначений Договір оренди на вкрай не вигідних для себе умовах, які були фактично нав`язані відповідачем, а саме: відповідно до п. 1.1, 1.3, 2.1, 3.1 Договору оренди спадкодавець [PERSON] передає, а відповідач приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку загальною площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013) строком на 15 років, починаючи з дати реєстрації договору (тобто до 04.12.2028 року), з метою сільськогосподарського використання та ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При укладенні Договору оренди в п. 1.4 було зазначено, що грошова оцінка земельної ділянки становить 135995,88 грн. Також, відповідно до п. 4.1. Договору оренди Відповідач зобов`язувався сплачувати орендну плату у розмірі 4100,00 грн. кожного року не пізніше 1 грудня поточного року. Тобто, у відсотковому відношенні до розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розмір орендної плати становить 3,01% від нормативної грошової оцінки, передбаченої п. 1.4. Договору оренди. Пунктом 4.1 Договору оренди також передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 4.2 Договору). Аналіз основних положень Договору оренди дає підстави вважати, що перебуваючи у складній життєвій ситуації через тяжку хворобу, спадкодавець мав гостру необхідність в отриманні коштів для лікування, тому здійснив передачу земельної ділянки в користування відповідача на вкрай невигідних для себе умовах. Складне фінансове положення Спадкодавця [PERSON] підтверджується тією обставиною, що майже відразу після реєстрації Договору оренди, а саме 18 грудня 2013 року, він звернувся до відповідача з заявою про виплату йому авансом орендної плати за період з 2014 року по 2018 рік, яка була задоволена відповідачем. На виконання п. 7.1.7 Договору спадкодавець в день підписання Договору оренди земельної ділянки також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Також пунктом 3.5 Договору оренди землі передбачено, що при переході права власності на земельну ділянку або її частину від Орендодавця до іншої особи або осіб, цей договір зберігає свою чинність для нового власника або власників. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася значна заборгованість перед кредиторами, кошти в яких були позичені померлим та членами його сім`ї на лікування, повернення яких лягло на плечі позивача. Малолітній [PERSON] успадкував права на земельну ділянку загальною площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013) 11 грудня 2014 року, тим самим ставши новим орендодавцем за договором оренди. 19 лютого 2015 року [PERSON] , маючи намір погасити частину прострочених грошових зобов`язань, які залишилися після смерті чоловіка, звернулася до відповідача з проханням виплатити їй авансом орендну плату за користування земельною ділянкою її малолітнього сина за 2019 та 2020 року, з подальшим перерахунком та збільшенням розміру орендної плати, на що відповідач погодився. Так, 19 лютого 2015 року позивач отримала 6847,00 грн. в якості авансу по орендній платі за 2019 та 2020 рік. 31 липня 2017 року позивач також звернулася до відповідача із заявою про видачу авансу за орендну землі за 2021 року по 2023 рік на умовах подальшого перерахунку та виплати залишку орендної плати. Відповідач виплатив позивачу 11000,00 грн. та запевнив позивача про те, що розмір орендної плати за договором буде збільшено та після перерахунку буде сплачено залишок орендної плати за 2014-2020 роки. Не отримавши ніяких повідомлень від відповідача про збільшення розміру орендної плати та здійснення перерахунку, 30 червня 2020 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про погашення заборгованості по орендній платі, аби отримати збільшену орендну плату щодо якої існувала домовленість між позивачем та відповідачем, на що відповідач у письмовій відповіді від 15 липня 2020 року повідомив, що орендна плата за користування земельною ділянкою загальною площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013) була сплачена відповідачем за період з 2014 року по 2023 рік оренди, а саме: померлий [PERSON] [INFO] отримав орендну плату за 2014-2018 роки у сумі 17244,40 грн. - було нараховано 20500,00 грн. (4100,00 грн. х 5 років), з яких утримано податків на суму - 3255,60 грн.; орендну плату за 2019-2023 роки було отримано позивачем: 19.02.2015 року позивач отримала орендну плату за 2019 та 2020 рік у сумі 6847,00 грн. (нараховано 8200,00 грн. (4100,00 грн. х 2 роки), з яких утримано податків на суму - 1353,00 грн.) та 31.07.2017 року позивач отримала 11000,00 грн. (нараховано 13664,60 грн., з яких утримано податків на суму - 3664,60 грн.). Також відповідач зазначив, що заборгованість по орендній платі відсутня оскільки авансові платежі є повною сплатою орендної плати. Проте, нещодавно позивачу стало відомо, що С(Ф)Г «Відродження» з 2017 року збільшило розмір орендної плати до 6,9 % від нормативної грошової оцінки, що зазначена в договорі оренди, в той час як позивачу була сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою малолітнього [PERSON] у розмірі 3,01% від нормативної грошової оцінки, визначеної в п. 1.4 Договору оренди. Так, дід позивача - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ), є власником 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049), яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 180117,00 грн. Вищенаведена земельна ділянка площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049) перебуває у користуванні на правах оренди у відповідача - Селянського (фермерського) господарства «Відродження». Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, [PERSON] отримав від відповідача орендну плату за 1/2 частину земельної ділянки у наступному розмірі: у 2014 році - 2050,00 грн. у 2015 році - 2050,00 грн. у 2016 році-2550,00 грн. у 2017 році - 6211,18 грн., у 2018 році - 12422,36 грн. (орендна плата за 2018 та 2019 роки = 6 211,18 грн. + 6 211,18 грн.) Враховуючи, що нормативна грошова оцінка всієї земельної ділянки площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049) становить 180117,00 грн., то нормативна грошова оцінка 1/2 частини земельної ділянки площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049), яка належить на праві приватної власності [PERSON] , становитиме 90058,50 грн. (180117,00 грн. / 2 земельних ділянки). Щодо розміру орендної плати за 1/2 частину земельної ділянки площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049), яка належить на праві приватної власності [PERSON] , маються наступні дані (у відсотковому значенні від нормативної грошової оцінки): у 2014 році - 2,28 % = 2 050,00 грн. х 100 % / 90 058,50 грн., у 2015 році - 2,28 % = 2 050,00 грн. х 100 % / 90 058,50 грн., у 2016 році - 2,8 % = 2 550,00 грн. х 100 % / 90 058,50 грн., у 2017 році - 6,9 % = 6 211,18 грн. х 100 % / 90 058,50 грн., у 2018 році - 6,9 % = 6 211,18 грн. х 100 % /90 058,50 грн.,у 2019 році-6,9% = 6 211,18 грн. х 100% / 90\~058,50\~грн. Таким чином, за користування 1/2 частиною земельної ділянки загальною площею 5,43 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0049) відповідач сплачував [PERSON] (дідові позивача) орендну плату з розрахунку 6,9% від нормативної грошової оцінки 90058,50 грн., в той час як позивачу за користування повною земельною ділянкою площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013) сплачував орендну плату з розрахунку 3,01% від нормативної грошової оцінки, яка становить 135995,88 грн. Позивач вважає таку орендну плату мізерною та такою, що порушує права малолітнього сина, тим самим позбавляючи його можливості в достатній мірі отримувати належну платню за користування його землею. Враховуючи, що діючий Договір оренди був укладений досить давно, а саме 02 грудня 2013 році, а також ту обставину, що спадкодавець [PERSON] тяжко хворів та був згоден на будь-які умови оренди, аби якнайшвидше отримати гроші для лікування, позивач вважає, що відповідач повинен дотриматися їх домовленості з позивачем щодо збільшення розміру орендної плати та здійснення перерахунку. Діючи в інтересах малолітнього [PERSON] , представник позивача 15 жовтня 2020 року звернулася до відповідача з листами про перерахунок орендної плати починаючи з 2017 року з 3,01% до 6,9% від нормативної грошової оцінки, визначеної в п. 1.4 Договору оренди, та вимогу про виплату різниці між отриманою орендною платою та тією, що має бути фактично нарахованою, яка підрахунками позивача склала 21134,88 грн. за період оренди з 2017 року по 2020 рік, та проханням укласти додаткову угоду до договору, у якій погодити новий розмір орендної плати, а саме 6,9% від нормативної грошової оцінки погодженої в п. 1.4 Договору оренди. До даного листа також було додано для підписання та погодження 2 примірники проекту додаткової угоди із збільшеним розміром орендної плати. В цей же самий день відповідачем було направлено лист, в якому повідомлялося, що відповідач відмовляється здійснювати перерахунок орендної плати починаючи з 2017 року з 3,01 % до 6,9 % від нормативної грошової оцінки, визначеної в п. 1.4 Договору оренди та проводити доплату орендної плати аргументуючи тим, що розмір орендної плати був погоджений при укладенні договору, становить 4100,00 грн. за рік та збільшенню не підлягає. Також, Відповідач відмовився вносити будь-які зміни до Договору оренди щодо розміру орендної плати. В тому числі відповідач відмовився і від запропонованого позивачем розміру орендної плати, а саме 6,9 % від нормативної грошової оцінки визначеної в п. 1.4 Договору оренди, який з 2017 року сплачується батькові позивача за користування 1/2 частиною земельної ділянки. Відповідач не запропонував позивачу іншого розміру орендної плати, який би він погодився сплачувати малолітньому [PERSON] за користування його земельною ділянкою. Відповідач тільки зазначив, що розмір орендної плати погоджено у твердій грошовій формі, що не залежить від зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому зміні не підлягає. Проте, Позивач звертає увагу суду, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не збільшувалася порівняно з тією, що визначена в договорі. Збільшився фактичний розмір орендної плати, який сплачується Відповідачем іншим власникам земельних ділянок, крім малолітнього [PERSON] , що є неприпустимим. Отже, відповідач взагалі відмовився вносити зміни до Договору оренди на рахунок збільшення розміру орендної плати, в тому числі і відмовився збільшити орендну плату до запропонованих Позивачем 6,9 % від нормативної грошової оцінки, визначеної у договорі, яку відповідач насправді сплачує іншим власникам земельних ділянок, порівняно із малолітнім [PERSON] . Так само відповідач відмовився здійснювати перерахунок орендної плати з 3,01% до 6,9% від нормативної грошової оцінки, визначеної в договорі, та відмовився виплатити різницю між фактично отриманою орендною платою та тією, що мала бути нарахованою. Позивач вважає, що існують підстави для примусового стягнення з відповідача у судовому порядку різниці між фактично отриманою сумою орендної плати за 2017 - 2020 роки та тією, що мала бути нарахованою, з розрахунку 6,9 % від нормативної грошової оцінки, визначеної у договорі, тобто заборгованість щодо виплати орендної плати у сумі 21134,88 грн. оренди земельної ділянки з підстав недосягнення згоди щодо зміни орендної плати, яка порівняно з укладенням договору істотно змінилася та фактично сплачується іншим власникам земельних ділянок, крім малолітнього сина Позивача. Відповідно до змісту Договору оренди № 15 від 02 грудня 2013 року, укладеного між Спадкодавцем [PERSON] та відповідачем щодо земельної ділянки площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013), що на даний час належить на праві приватної власності малолітньому [PERSON] , відсутнє врегулювання щодо перегляду розміру орендної плати, що призвело до фактичного отримання мізерної орендної плати за користування його земельною ділянкою. Виконання на сьогоднішній день Договору оренди № 15 від 02 грудня 2013 року, порушує співвідношення майнових інтересів малолітнього [PERSON] з інтересами відповідача, оскільки встановлений договором розмір орендної плати занадто низький для того, щоб у повній мірі матеріально забезпечити існування та повноцінний розвиток малолітнього [PERSON] , так орендна плата за Договором оренди № 15 від 02 грудня 2013 року становить 4100,00 грн. на рік, що в перерахунку на 1 місяць становить близько 341,66 грн., а у випадку передачі в оренду даної земельної ділянки іншому орендарю, позивач отримав би дохід у сумі від 10000,00 грн. до 15 000,00 грн. на рік, які могла використовувати на потреби свого малолітнього сина, але наявність спірного Договору оренди № 15 від 02 грудня 2013 року з його кабальними умовами позбавляє її такої можливості. Відповідач не вважає за необхідне вносити зміни до Договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати, аби покращити становище Орендодавця у даних орендних відносинах, що призводить до фактичної наживи відповідача на катастрофічно невигідних орендних відносинах для малолітнього [PERSON] , а тому дані орендні відносини повинні бути розірвані. Просить розірвати Договір № 15 оренди земельної ділянки площею 5,690 га (кадастровий номер 1224886000:01:003:0013), укладений 02 грудня 2013 року між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (Спадкоємець - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ) та Селянським (фермерським) господарством «Відродження» (Код СДРПОУ 31335332), який зареєстрований 04.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Деркач С.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8706662 від 05.12.2013 року, номер запису про інше речове право: 3702066; стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Відродження» (Код СДРПОУ 31335332) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість по сплаті орендної плати за період з 2017 року по 2020 роки у грошовій формі у сумі 21134,88 грн.; стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Відродження» (Код ЄДРПОУ - 31335332) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1681,60 грн. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до п.4.1 договору оренди земельної ділянки № 15 від 02.12.2013 року, розмір орендної плати, яка вноситься орендарем, складає 4100 грн. Сторонами у договорі погоджено розмір орендної плати у твердій грошовій формі, що не залежить від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Не погоджується з посиланням позивача на п.1 ст. 289 ПК України, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, (так як позивачем не вказано, що таке використання нормативно грошової оцінки проводиться з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства), а п. 4.1 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються без урахування індексації. Відповідно до п. 4.1 Договору [PERSON] на підставі заяви останнього від 18.12.2013 року отримав орендну плату за 2014-2018 роки в повному обсязі, що підтверджується вищевказаною заявою та видатковим касовим ордером, які додані позивачем до позовної заяви. За 2019-2023 роки орендну плату отримала [PERSON] , як мати неповнолітнього [PERSON] , в повному обсязі, що підтверджується заявами від 19.02.2015 року, від 31.07.2017 року та видатковими касовими ордерами. Орендна плата за майбутні періоди була виплачена виключно на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] , що підтверджує їх згоду на проведення таких розрахунків без будь-яких умов, на які вказує в своїй позовній заяві позивач. Відповідно до умов Договору (п. 4.1) обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації. До того ж кошти у вигляді виплаченої орендної плати за майбутні періоди рівноцінні таким коштам на теперішній час за рахунок інфляції. Тож, оскільки виплата орендної плати за майбутні періоди передбачена не тільки договором, а й нормами цивільного законодавства (ст. 531 ЦК України), враховуючи волю орендодавців на це та той факт, що розмір орендної плати не переглядався, така виплата не є порушенням договірних зобов`язань орендаря. Таким чином вважають, що позовні вимоги щодо стягнення з С(Ф)Г «Відродження» на користь [PERSON] заборгованості по сплаті орендної плати за період 2017 - 2020 року у сумі 21134,88 грн. безпідставні. Що стосується розірвання договору оренди земельної ділянки № 15 від 02.12.2013 року, укладеного між С(Ф)Г «Відродження» та [PERSON] щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 1224886000:01:003:0013, то жодних умов договору оренди земельної ділянки від 02.12.2013 відповідач не порушив. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу у сумі 10000 грн., то вважають, що вказана вимога не підтверджена жодними належними доказами. Просять відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Представник позивача [PERSON] надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що, відповідач помилково ототожнив два абсолютно різі поняття, а саме: індексацію орендної плати та індексацію нормативно грошові оцінки земельної ділянки, оскільки індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати, оскільки, відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2016, 2017, 2018 роки підтверджують відмінність цих двох показників. Пункт 4.1. Договору оренди було передбачено, що саме орендна плата обраховується без індексації, а за індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки в договорі взагалі мова не йде. Договір оренди був укладений [INFO] померлим [PERSON] , коли він мав невиліковне захворювання та мав гостру потребу у дорогому лікуванні, у зв`язку з чим уклав вищезазначений договір оренди на вкрай не вигідних для себе умовах, які були фактично нав`язані відповідачем. Станом на сьогодні середній розмір орендної плати значно збільшився враховуючи збільшену нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На даний час позивач [PERSON] перебуває у вкрай невигідних для себе умовах як Орендодавець за спірним договором оренди земельної ділянки, який за життя був укладений його батьком [PERSON] . Збільшений розмір орендної плати до запропонованих позивачем у надісланому проекті додаткової угоди до 6,9 % від нормативної грошової оцінки значно вплинув би на матеріальне забезпечення, в першу чергу малолітнього [PERSON] , тим більше, що запропонований розмір орендної плати не є занадто високим порівняно з тим, який сплачується самим відповідачем іншим Орендодавцям за укладеними між ними договорами оренди. Позивач не погоджується з твердженням відповідача, що сплата позивачем послуг за надання правової допомоги не підтверджується жодними належними доказами, оскільки позивач має право подавати докази про витрати пов`язані з надання правової допомоги до закінчення судових дебатів. Однак, у додатках до позовної заяви міститься копія Договору про надання правової допомоги та додаткової угоди (як того вимагає ч. 8 ст. 141 ЦПК України), укладеного між позивачем та його представником, де зафіксована сума, яку позивач витратив, аби сплатити послуги за надання правової допомоги; копія попереднього розрахунку надання послуг адвокатом; копія квитанції до приходного касового ордеру про сплату послуг адвоката. Отже, доводи відповідача щодо відсутності жодних належних доказів, які підтверджують витрати Позивача пов`язані з отриманням правової допомоги, не відповідають доказам, які містяться в матеріалах справи. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] [PERSON] та адвокат Ямковий В.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Допитаний у судовом засіданні свідок [PERSON] пояснив, що нього є Ѕ частина паю, який він надає і оренду С(Ф)Г «Відродження», та оренду плату за це отримує переважно продукцією, а не грошима. Договір оренди з відповідачем він уклав у 2014 році. Орендна плата становила на 2014 рік 2050 грн. та з кожним роком збільшувалась: у 2016 році становила 6000 грн, у 2017 році 8000 грн., останні два роки по 10000 грн. У 2020 та 2021 роках отримував орендну плату наперед. Чи зменшувалась орендна плата через те, що він брав оплату продукцією, не може відповісти. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. 02 грудня 2013 року між [PERSON] та С(Ф)Г «Відродження» укладено Договір оренди земельної ділянки № [NUMBER] площею 5,69 га, в тому числі ріллі 5,69 га, кадастровий номер 1224886000:01:003:0013. Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрації іншого речового права, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації іншого речового права від 05 грудня 2013 року (номер запису про інше речове право 3702066), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації іншого речового права від 19 січня 2015 року (номер запису про інше речове право 3702066), Рішенням державного реєстратора Деркач С.В. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 січня 2015 року №18702142. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо договірних зобов`язань та наслідків порушення зобов`язань згідно з договором оренди. Пунктом 1.4 Договору визначена грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 135995,88 грн. Договір укладено строком на 15 років (п.3.1. Договору). Відповідно до п.4.1 Договору орендна плата становить 4100,00 грн., яка вноситься один раз на рік; за письмовим погодженням з орендодавцем орендар може переносити термін виплати орендної плати, але не зменшувати її розмір; у розмір орендної плати не входить податок на землю; орендар може вносити плату за майбутні періоди; обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації;у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з розділом 10 «Зміна умов, розірвання та припинення договору» Договору оренди №15 від 02 грудня 2013 зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп (вилучення) земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки, з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом. 18.12.2013 [PERSON] звернувся до директора С(Ф)Г «Відродження» [PERSON] із заявою про виплату йому авансом орендної плати за 2014,2015,2016,2017,2018 роки з розрахунку 4100 грн. за мінусом податку, в подальшому претензій пред`являти не буде. Згідно з видатковим касовим ордером від 18 грудня 2013 року [PERSON] отримав від С(Ф)Г «Відродження» орендну плату за 2014,2015,2016,2017,2018 роки на загальну суму 17244,40 грн. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАК №389657 від 11 грудня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж., до [PERSON] , як спадкоємця померлого [INFO] батька [PERSON] , перейшло право власності на земельну ділянку загальною площею 5,690 га, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.02.2015 законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] звернулася до голови С(Ф)Г «Відродження» [PERSON] із заявою про виплату їй авансом орендної плати за 2019-2020 роки з розрахунку 4100 грн. за рік за мінусом податків, в подальшому претензій пред`являти не буде. 31.07.2017 законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] звернулася до голови С(Ф)Г «Відродження» [PERSON] із заявою про виплату їй авансом орендної плати за 2021,2022,2023 роки в сумі 11000 грн. Згідно з видатковими касовими ордерами від 19.02.2015 та 31.07.2017 [PERSON] (уповноважена особа) отримала 19.02.2015 від С(Ф)Г «Відродження» орендну плату за 2019,2020 роки в сумі 6847,00 грн. та 31.07.2017 орендну плату за 2021,2022,2023 роки в сумі 11000,00 грн. 12 жовтня 2020 року [PERSON] направила на адресу С(Ф)Г «Відродження» вимогу про погашення заборгованості по орендній платі, відповідно до якої вимагає сплатити [PERSON] заборгованість з виплати орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою за період з 2014 по 2019 роки в сумі 72097,95 грн., оскільки С(Ф)Г «Відродження» було збільшено орендну плату іншим орендадодацям. 15 липня 2020 року за № 30 С(Ф)Г «Відродження» на адвокатський запит від 26 червня 2020 року надано відповідь, згідно якої 18 грудня 2013 року [PERSON] за 2014-2018 роки отримав орендну плату у розмірі 17244,40 коп. За 2019-2023 роки орендну плату отримала [PERSON] мати малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 6847,00 грн. та 31 липня 2017 року у розмірі 11000,00 грн. Орендна плата за майбутні періоди виплачена на підставі заяв орендодавців від 18 грудня 2013 року, 19 лютого 2015 року та 31 липня 2017 року. Стосовно індексації, то обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки, відповідно до Договору, здійснюється без урахування індексації. Факт отримання орендодавцями орендної плати за вищевказані періоди та у зазначеному вище розмірі підтверджується відповідними заявами та видатковими касовими ордерами. Крім того, виплата відповідачем орендної плати та сплата податків підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 07 липня 2020 року за період з 01 січня 2013 по 31 березня 2020 року. 13 жовтня 2020 року [PERSON] на адресу С(Ф)Г «Відродження» направлено вимогу про доплату орендної плати за користування земельною ділянкою [PERSON] за періоди з 2017 по 2020 роки у сумі 21134,88 грн., оскільки їй стало відомо, що С(Ф)Г «Відродження» з 2017 року збільшило розмір орендної плати до 6,9% від нормативної грошової оцінки. 29 жовтня 2020 року за № 50 С(Ф)Г «Відродження» надало відповідь на вищевказану вимогу, згідно якої відмовлено у задоволенні вимоги, оскільки будь-яких порушень договору оренди не вбачається. 12 жовтня 2020 року представником [PERSON] [PERSON] на адресу С(Ф)Г «Відродження» направлено для підписання проект додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки № 15 від 02 грудня 2013 року з метою внесення змін до договору, згідно з яким строк дії договору - до 31 грудня 2023 року, орендна плата - 9383,72 грн. на рік, що складає 6,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 135995,88 грн. 29 жовтня 2020 року за № 49 С(Ф)Г «Відродження» надало відповідь на вищевказаний лист пропозицію про укладення додаткової угоди, згідно з якою відмовлено у задоволенні даної пропозиції, оскільки будь-яких порушень договору оренди не вбачається, а тому перегляд розміру орендної плати є передчасним. Згідно листа С(Ф)Г «Відродження» від 17 лютого 2021 року № 16 [PERSON] повідомлено, що орендна плата, відповідно до Договору оренди земельної ділянки № 15 від 02 грудня 2013 року з 01 січня 2024 року за згодою сторін може бути переглянута та будуть внесені відповідні зміни до Договору оренди. До спірних правовідносин судом застосовані наступні норми права. Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Закону України та іншими законами України. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі». Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13). Орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). При наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції. Розрахунки, надані позивачем на підтвердження заборгованості по орендній платі, не відповідають умовам спірного договору оренди. Розмір орендної плати встановлений сторонами відповідно до діючого законодавства на момент укладення договору. Дія договору в частині розміру орендної плати сторонами не змінювалась. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачем орендна плата з 2013 року сплачена у меншому розмірі ніж іншим орендодавцям, а договір оренди був укладений померлим [PERSON] на вкрай невигідних умовах. Але суд не погоджується із зазначеними доводами , оскільки вони не підтверджені належними та допустимим доказами та суперечать встановленим обставинам справи. Так, отримуючи наперед кошти за орендну плату орендодавець погодився на визначені договором умови та зазначив, що ніяких претензій до орендатора в подальшому не буде пред`являти. Аналогічні заяви були написані законним представником неповнолітнього [PERSON] [PERSON] 19.02.2015 та 31.07.2017 при отриманні нею наперед орендної плати. Посилання представників позивача на те, що за іншими договорами оренди, у тому числі свідка [PERSON] , відповідачем сплачується орендна плата у значно більшому розмірі, яка становить 6,9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки договір оренди земельної ділянки приватної власності є консенсуальним та двостороннім, а тому до нього не можуть застосовуватися умови інших договорів, які укладені між іншими особами . Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Водночас у пункті д) ч. 1 статті 141 Земельного Кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. З системного аналізу наведених норм вбачається, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 484/3687/16 та у постанові від 17.06.2020 року у справі № 615/1499/17). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Встановлені судом обставини дають підстави зробити висновок, що позивач відповідно до статті 81 ЦПК України не надав належні та допустимі докази на підтвердження позову, зокрема і в частині порушення орендарем умов Договору оренди та несвоєчасної сплати орендної плати, а відтак підстав для розірвання договору оренди судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed