Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,030 га, розташованої в межах Голодьківської сільської ради Тетіївського району Київської області. Заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майна, з тих підстав, що є розбіжності у правовстановлюючому документі, зокрема, згідно паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження заявниці, трудовій книжці померла записана як « [PERSON] », тоді як в державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р1 №274969 в графі «прізвище, ім`я, по батькові» ім`я власника земельної ділянки, розташованої на території Голодьківської сільської ради Тетіївського району Київської області, записано « [PERSON] ». Оскільки вказана помилка перешкоджає в оформленні спадкового майна, а в подальшому вільно розпоряджатися своєю власністю, заявниця просила суд встановити належності Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №274969, виданого головою Голодьківської сільської Ради народних депутатів 05.07.2001 року на ім`я [PERSON] , особі [PERSON] , 1950 року народження, яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересовані особи приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук Антоніна Валеріївна, Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відділ №1, сектор №6 в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] у м. Біла Церква Київської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 5/. У вказаному свідоцтві про смерть ім`я померлої зазначено « [PERSON] ». Як вбачається із заповіту [PERSON] від 14.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., зареєстрованого в реєстрі №3626, [PERSON] належне їй майно заповіла [PERSON] , яка є рідною донькою заявниці [PERSON] /а.с. 10-11,14/. Оскільки [PERSON] , 2010 року народження, є малолітньою, заявниця звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №9/2021, але при оформленні спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 3,030 га, розташованої в межах Голодьківської сільської ради Тетіївського району Київської області, виникли труднощі, оскільки в правовстановлюючих документах невірно зазначено ім`я спадкодавця та власника земельної ділянки, а саме: як вбачається з свідоцтва про смерть від 13 жовтня 2020 року серії [NUMBER] , померла спадкодавець [PERSON] , а власником зазначеної вище земельної ділянки у державному акті серії Р1 №274969 помилково зазначено « [PERSON] ». Той факт, що справжнє прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця було « [PERSON] », а не як помилково зазначено в правовстановлюючому документі « [PERSON] », підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця виданим 13 жовтня 2020 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; копією заповіту від 14.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., зареєстрованого в реєстрі №3626; копією посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER] ; копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 22.09.2011 року; копією трудової книжки від 24 липня 1970 року. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як роз`яснено в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Зважаючи на те, що [PERSON] померла, а чинним законодавством не передбачається можливість внесення зміни в державні акти за відсутності самої особи, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні спадщини та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Оскільки анкетні дані спадкодавця, окрім імені, у вище згаданих документах збігаються, а тому суд має підстави вважати, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №274969, виданого головою Голодьківської сільської Ради народних депутатів 05.07.2001 року виданий на ім`я [PERSON] дійсно належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Розбіжність в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та документі що посвідчує право власності виникли внаслідок помилок, допущених при оформленні документів. Враховуючи те, що встановити даний факт іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ч.1 ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved