Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Головний Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць О.В. у якому просив звільнити його від сплати аліментів присуджених рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з 14.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 64 342 грн. 50 коп., який визначений у розрахунку головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць О.В. від 12.02.2021 року, а також зобов`язати головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць О.В. закрити виконавче провадження ВП №49968572 від 19.02.2016 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що він з 25.10.2006 року перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2011 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з 14.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Згодом, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.01.2016 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Судом встановлено, що починаючи з 04.11.2015 року і по теперішній час батько самостійно утримує, матеріально забезпечує дитину, виховує та приймає участь у фізичному й духовному житті [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.12.2014 року по 01.12.2015 року у розмірі 14 000 грн. задоволено у повному обсязі з тих підстав, що в даний період часу малолітній [PERSON] постійно проживав і перебував на утриманні батька. При цьому, позивачу стало відомо, що 19.02.2016 року стосовно нього знову відкрито виконавче провадження за №49968572, більше того головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць О.В. нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.12.2015 року по 31.01.2021 року у розмірі 64 342 грн. 50 коп. та вжито заходів забезпечення. Оскільки неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживав та продовжує проживати разом з батьком і перебуває на його повному матеріальному забезпеченні, позивач просив про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, при цьому повідомив суду про зміну прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] », що потягло за собою задоволення клопотання та зміну і зазначення належного прізвища відповідача у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши позовну заяву, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2006 року. Від цього шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 16.12.2011 року за рішенням Оболонського районного суду міста Києва шлюб між сторонами було розірвано. 09.12.2011 року рішенням Оболонського районного суду м. Київ присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з 14.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття. За рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.01.2016 року місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] . Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.12.2014 року по 01.12.2015 року у розмірі 14 000 грн. задоволено у повному обсязі з тих підстав, що в даний період часу малолітній [PERSON] постійно проживав і перебував на утриманні батька. За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішеннями судів визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , крім того встановлено, що починаючи з 04.11.2015 року і по теперішній час батько самостійно утримує, матеріально забезпечує дитину, виховує та приймає участь у фізичному й духовному житті [PERSON] . В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено позивачем, що на даний час зареєстрованим місцем проживання [PERSON] [INFO] є квартира [ADDRESS] , в якій проживає його батько [PERSON] (а.с. 78). Згідно Довідки Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.02.2022 року №11 [PERSON] є учнем 9-А класу школи І-ІІІ ступенів №190 Деснянського району м. Києва. У відповідності до довідки Відділу обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.12.2021 року №864 [PERSON] пербуває на квартирному обліку у складі сім`ї з двох осіб: заявник - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с. 79.) У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, позивачем підтверджено, що станом на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] , який з 04.11.2015 року і по теперішній час самостійно утримує, матеріально забезпечує дитину, виховує та приймає участь у фізичному й духовному житті сина. Вказані обставини не спростовані відповідачем у судовому засіданні жодними доказами. Зі змісту Глави 15 Сімейного Кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Право ж на отримання аліментів на користь дитини має той з батьків із ким проживає дитина. З огляду на зазначене, є неправомірним продовження нарахування аліментів та заборгованості по аліментам на [PERSON] , з яким проживає дитина, за наявності рішень судів про визначення місця проживання дитини разом з батьком та звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. У відповідності до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження істотних обставин для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами за період 01.12.2015 року до 31.01.2021 року у розмірі 64 342 грн. 50 коп., які були нараховані на утримання [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2011 року. Стаття 432 ЦПК України, «Виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню» системно входить до Розділу VI «Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» і, регламентує порядок вирішення даного питання за вмотивованою заявою стягувача або боржника в судовому засіданні за результатами розгляду якої постановлюється ухвала. Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю, або частково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, виконанням або з інших причин. Таким чином, з огляду на зміст ст. 432 ЦПК України, вимоги позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження ВП №49968572 від 19.02.2016 року і, відповідно, звільнення [PERSON] від сплати аліментних зобов`язань на користь [PERSON] не може бути вирішено в порядку позовного провадження. За таких обставин, суд роз`яснює [PERSON] його право звернутися до виконавчої служби у встановленому порядку з обґрунтованою заявою щодо закриття виконавчого провадження, або ж до суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 432 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial