Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2019 було зареєстровано шлюб Любешівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зроблено відповідний актовий запис № 16. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу подружні відносини між ними належним чином не склалися. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2021 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її отримані. На теперішній час не працює. Отримує допомогу при народженні дитини. Відповідач працює на сезонних роботах в Республіці Польща та отримує відповідний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказує на те, що дитина потребує матеріальної допомоги на своє утримання, відповідач має змогу таку матеріальну допомогу надавати. Вона самостійно не може забезпечити сина необхідним рівнем грошової допомоги. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі по 1500,00 гривень щомісяця. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в користь позивача в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500,00 гривень щомісяця, але не нижче розміру передбаченому законодавством, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 27.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 16.02.2022 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та позов визнає повністю (а.с.24). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явились по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2019 [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.9). З довідки від 16.12.2021 вбачається, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом із [PERSON] (а.с.7). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, розмір його середньомісячної заробітної плати суду не відомий. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на його утримання. Згідно із ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач звернулася 24.12.2021 (а.с.1), тому саме з цієї дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі цих вимог Закону, з відповідача необхідно також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved