Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] 31 січня 2022 року звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що 14 травня 2013 року його мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений Кортеліською сільською радою Ратнівського району Волинської області та зареєстрований за №09, згідно якого заповіла заявнику [PERSON] земельну ділянку площею 3,79 га, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ №031528, виданого 17.06.2003 року на підставі розпорядження Ратнівської РДА №159 від 25.04.2003 року на ім`я [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на зазначену вище земельну ділянку, яку заявник прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У вересні 2021 року заявник вирішив оформити нотаріально свої спадкові права на земельну ділянку, однак виявив, що в зазначеному вище державному акті на право приватної власності на землю, допущена помилка в написанні імені його матері, замість « [PERSON] » записано « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , державного акта на право приватної власності на землю ІII-ВЛ №031528, виданого 17.06.2003 року на підставі розпорядження Ратнівської районної державної адміністрації №159 від 25.04.2003 року на ім`я [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник заявника - адвокат Сілік В.І. скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявника. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом установлено, що 14 травня 2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Кортеліською сільською радою Ратнівського району Волинської області та зареєстрований за №09, згідно якого заповіла заявнику [PERSON] земельну ділянку площею 3,79 га, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ №031528, виданого 17.06.2003 року на підставі розпорядження Ратнівської РДА №159 від 25.04.2003 року. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.1268 ЦК України прийняв спадщину [PERSON] , що стверджено довідкою Ратнівської селищної ради Ковельського району Волинської області №115 від 10.03.2021 року та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64294354, виданного приватним нотаріусом Колядою І.В. 09.04.2021. Із наданої на адвокатський запит відповіді Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №29-3-0.2-6051/2-21 від 23.11.2021 року вбачається, що внести зміни у зазначений державний акт щодо правильного написання імені його власника або видачі нових державних актів внаслідок змін у законодавстві щодо земельних прав громадян є неможливим. Однак, незважаючи на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай), а також зареєструвати право власності на свою земельну ділянку (пай) із присвоєнням кадастрового номера через розбіжності в написанні імені в державному акті на право приватної власності на землю, де записано ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] », та які усунути в позасудовому порядку неможливо через відсутність передбаченого законом такого порядку. Згідно з ст.ст.125-126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав і оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до положень частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», починаючи з 01 січня 2013 року Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність. Згідно з Розділом VII ''Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ''Про державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, дослідженими доказами встановлено, що у правовстановлюючих документах, а саме в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ВЛ №031528, виданого 17.06.2003 року на підставі розпорядження Ратнівської районної державної адміністрації №159 від 25.04.2003 року, помилково зазначено ім`я « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки це надасть змогу йому отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] .

Outcome: approved