Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Львівського національного\~університету імені\~Івана Франка про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення. Позов мотивує тим, що вона 15 листопада 2021 року отримала наказ Львівського національного університету імені Івана Франка від 08 листопада 2021 року № 4603 Про відсторонення від роботи. Вказаний наказ мотивований тим, що Позивач, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-6 Постанови Кабінету міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року (із змінами, внесеними постановою КМУ №1096 від 20.10.2021 року) повинна здійснити в обов`язковому порядку щеплення від COVID-19 та надати роботодавцю документ, що підтверджує проходження такого щеплення. Позивач вважає даний наказ незаконним та таким, що грубо порушує її право на працю і супутні соціальні права, гарантовані Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно\~законом\~- актом, ухваленим Верховною Радою України, як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України. Відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова від 25 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Львівського національного університету імені Івана Франка про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення. 26 січня 2022 року Позивач подала додаткові пояснення у справі, в яких зазначає ,що вимога відповідача надати докази проведення відносно неї медичних маніпуляцій, тобто проведення щеплень, є незаконною. Вказаний висновок позивача ґрунтується на тому, що згідно\~ст.. 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ч. 1\~ст. 19 Конституції України,\~правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 32 Конституції України,\~ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно\~ст. 286 ЦК України,\~фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи. 10 лютого 2022 року представник відповідача подав відзив на позов, відповідно до якого в задоволені позову просить відмовити. Заперечення обґрунтовує тим, що крім ст. 42 КЗпП України, відсторонення від роботи допускається, відповідно до ст. 7 та 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення». Представники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких не може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ним інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичними щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язку профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництва та організації, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших інфекційних хвороб,встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує функціонування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року в № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року. За таких обставин представник відповідача, вважає, що в Університет зобов`язаний був відсторонити [PERSON] від роботи. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівнику заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, позов просила задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, доходить до наступного висновку. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] була прийнята на роботу в Львівський національний університет імені Івана Франка на посаду асистента кафедри французької філології факультету іноземних мов. /а.с 9-10/ Наказом ректора Львівського національного університету імені Івана Франка за №4603 від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи», [PERSON] з 08листопада 2021 року відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на строк до отримання першої дози вакцини проти COVІD-19 або усунення причин, що зумовили відсторонення./а.с. 8/ Згідно із ч. 1\~ст.\~5\~ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Так, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством можливості реального здійснення ним права на працю, на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Таким чином, за змістом\~статті 46 КЗпП України\~допускається відсторонення працівника від роботи або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Стаття 12 вказаного Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III\~встановлює, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними\~інфекційних хвороб,\~підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних\~інфекційних хвороб.\~У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Отже, статтею 12 вказаного Закону, до обов`язкових віднесено щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця та туберкульозу; щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 за статтею 12 Закону не є обов`язковим. Згідно зазначеного закону хвороба COVID-19 не є інфекційною. Нормами цієї статті також передбачено запровадження інших обов`язкових щеплень, проте виключно в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1-2\~ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»,\~профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необгрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Підпунктами 1-2 пункту 41-6\~постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236\~(в редакції, чинній на 08 листопада 2021 року) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій покладено забезпечення: 1) контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим\~наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153), відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до\~статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої\~статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"\~та частини третьої\~статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. За Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим\~наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153,\~обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до\~статті 43 Конституції України,\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої\~статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів\~Конституції України\~та міжнародних правових актів. Підставою для відсторонення [PERSON] від виконання роботи є оскаржуваний наказ винесений ректором закладу,

Outcome: approved