Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачка [PERSON] звернулася в суду з позовом до Конятинської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із частки ( вважається 1/4 частина, оскільки співвласників є четверо) житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1970-х років побудови, який знаходиться у [ADDRESS] , загальна вартість якого становить 201454 грн. Даний житловий будинок належить на праві приватної спільної сумісної власності без визначення часток, покійній [PERSON] , [PERSON] , сестрі позивачки [PERSON] та спільному із сестрою батьку - [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі із матір`ю із 23 лютого 1975 року по 18 листопада 2005 року. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов`язкову частку немає. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, своєчасно прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва державним нотаріусом Путильської районної державної нотаріальної контори Чернівецької області їй було відмовлено у зв`язку з тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить спадкодавцю [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток і оскільки всі співвласники у праві спільної сумісної власності не визначили свої частки, згідно ст.ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо. У зв`язку з вище викладеним просить суд визначити частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в розмірі ј частини кожного, в праві приватної спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно та визнати за позивачкою [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] . Відзивів на позовну заяву відповідачами у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання представник Конятинської сільської ради не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, хоча судом належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження, батьками позивачки [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Прізвище « [PERSON] » позивачці присвоєно після укладення шлюбу 13.05.1995 року з [PERSON] . Дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] . [INFO] померла матір позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] . З копії заповіту, посвідченого 21.07.2005 року секретарем виконавчого комітету Яблуницької сільської ради Сорохан Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 29 вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробила наступне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла - [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 64695393 від 13.05.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа будинку складає 85.10 кв.м. Вартість даного житлового будинку з господарськими спорудами становить 201454 грн. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21280484 від 16.12.2008 року власниками житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] на підставі мирової угоди від 10.05.2006 року є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 10.05.2006 року № 2-151/2006 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] затверджено мирову угоду про поділ спільного майна подружжя та поділ бувшого колгоспного двору. Згідно довідки Конятинської сільської ради № 445 від 07.05.2021 року позивачка є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] на підставі заповіту посвідченого Яблуницькою сільською радою 21.07.2005 року і зареєстрованого в реєстрі під № 29. Позивачка своєчасно вступила в управління і розпорядження спадковим майном на протязі шестимісячного терміну. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, а також пережитого подружжя немає. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, реєстраційний номер майна 244400398, який розташований в [ADDRESS] , на підставі мирової угоди, б/н затвердженої 10.05.2006 року ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області, перебуває в приватній спільній сумісній власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як видно з матеріалів справи, позивачу [PERSON] постановою нотаріуса № 321/02-31 від 13.10.2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із частки житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] , після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з тим, що вищезазначений житловий будинок належить спадкодавцю, [PERSON] , спадкоємцю, [PERSON] , а також [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно Мирової угоди від 10 травня 2006 року, затвердженої Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області 10 травня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 21280484, що виданий 16 грудня 2008 року Путильським комунальним районним бюро технічної інвентаризації, у зв`язку із тим, що всі співвласники у праві спільної сумісної вланості не визначили свої частки, згідно ст. ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України. Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. У відповідності до частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до вимог статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Оскільки у майні, що перебуває у спільній сумісній власності не визначено частку у праві спільної сумісної власності - житлового будинку, а в інший спосіб позивачка позбавлена можливості визнати своє право на спадкування, позов підлягає до задоволення. Відповідно до Листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про практику розгляду цивільних справ про спадкування п. 3.4 - у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, враховуючи, що житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] належить позивачці і відповідачам [PERSON] , [PERSON] та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності, будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірний житловий будинок є рівною і становить по 1/4 частці. При цьому сторонами не зазначено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшення або зменшення часток співвласників спірної квартири. Визначення часток співвласників вказаної квартири є необхідним позивачці для реалізації її спадкових прав. Крім того, чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України. Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно слід припинити. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, тобто ј частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Вирішуючи питання щодо спадкування 1/4 частки померлої [PERSON] у спільній власності квартири за адресою: [ADDRESS] , суд виходить із того, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом, спадщину прийняла, протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має. При цьому відповідачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги, протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, спадщину не прийняла і на неї не претендує. Відзиву на позов не подала. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, а також те, що вказане право не визнається іншими особами, що позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 355, 368, 370, 372, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1259, 1261, 1266, 1268 ЦК України та

Outcome: approved