Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 24.10.2017 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Сокар Петролеум» було укладено договір страхування №10-0197-17-000287, згідно умов якого було застраховано комплекс АЗС з оздобленням та комунікаціями за адресою: [ADDRESS] . 13.06.2018 року сталася ДТП за участі автомобіля БМВ номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої відбулось пошкодження світлового показника руху на цінової стелі вказаної вище АЗС. Згідно постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2018 року винним у скоєнні зазначеної ДТП було визнано [PERSON] ПРАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» визнала подію, що мала місце 13.06.2018 року із застрахованим комплекс АЗС з оздобленням та комунікаціями за адресою: [ADDRESS] , страховим випадком. 27.07.2018 року ПРАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА», згідно платіжного доручення №15556, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9842,00грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача розмір відшкодованої матеріальної шкоди, в порядку регресу. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 04.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження, було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомленням та участю сторін. Позивач ПрАТ «СК «Українська страхова група» не забезпечив участь свого представника у судове засідання. Клопотанням представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки за даними Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, він зареєстрованим по м. Одеса та Одеська область не значиться. Також відповідачу направлялись копії матеріалів позовної заяви із ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою, на останню відому суду адресу місця проживання: [ADDRESS] , конверт повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.06.2018 року о 17год.35хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом БМВ номерний знак [NUMBER] в м. Одесі по вул. Чорноморського Козацтва, 161, не врахував дорожньої обстановки, не витримав швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на світловий показник руху і на цінову стелю, що належить АЗС «Сокар», в результаті чого сталася ДТП та вказаний транспортний засіб й належне вказаному АЗС майно тримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] п.12.1 ПДР. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наявної в матеріалах справи копії постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2018 року у справі № 523/8748/18 вбачається, що громадянина [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за результатами вказаної ДТП, та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено світловий показник руху на цінову стелю комплексу АЗС з оздобленням та комунікаціями за адресою: [ADDRESS] , що належить ТОВ «Сокар Петролеум». Судом виходить із того, що 24 жовтня 2017 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Сокар Петролеум» було укладено договір страхування №10-0197-17-000287, згідно умов якого було застраховано згаданий вище комплекс АЗС. Матеріали справи не містять даних, що на дату вчинення даної пригоди, [PERSON] мав чинний Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також що ним була відшкодована заподіяна шкода потерпілій особі. 14.06.2018 року ТОВ «Сокар Петролеум», з метою відшкодування заподіяної шкоди, звернулася до позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором страхування №10-0197-17-000287, та виплату страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного комплексу АЗС, зробленого на замовлення ПРАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА», на підставі проведених досліджень шляхом застосування витратного підходу, вартість матеріального збитку становить: стела - 7635,00грн; вказівник напрямку руху - 15842,00 грн. Згідно страхового акту №ДКЦВ-15830 від 26.07.2018р, наведену подію - дорожньо-транспортну пригоду, визнано страховою. За умовами страхування підлягає відшкодуванню сума в розмірі 9842,00грн за мінусом франшизи: за вказівником напрямку руху - 6000,00грн; за стелою - 10000,00грн. Згідно приписів ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань ПрАТ «СК «Українська страхова група», було виплачено страхове відшкодування ТОВ «Сокар Петролеум», в розмірі 9842,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №15556 від 27.07.2018р. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку поданим позивачем доказам, суд вважає такі належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 9842,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved