Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за вказаною адресою. Відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з березня 2013 року по листопад 2021 року утворилась заборгованість, розмір якої відповідно до розрахунку складає 35199 грн. 26 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період часу з березня 2013 року по листопад 2021 року включно в сумі 35199 грн. 26 коп., а також інфляційні збитки в розмірі 9483 грн. 69 коп., 3% річних в розмірі 3524 грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Огородников К.О. в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та часткове визнання позову, просила застосувати строк позовної давності. З`ясувавши позицію представника позивача, відповідача, обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я споживача [PERSON] теплопостачальником відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 5-6). В період 2013-2021 р.р. позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 15 жовтня 2012 року, від 05 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, від 15 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2017 року, від 25 жовтня 2018 року, 28 жовтня 2019 року, від 02 листопада 2020 року, 25 жовтня 2021 року (а.с. 10-15). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не в повному обсязі здійснював оплату послуг з теплопостачання за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з березня 2013 року по листопад 2021 року в сумі 35199 грн. 26 коп., а також інфляційні збитки за вказаний період у розмірі 9483 грн. 69 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 3524 грн. 07 коп. (а.с. 5-6). У письмовій заяві відповідачем заявлене клопотання про застосування строку позовної давності при розгляді даної цивільної справи. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017р. у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року включно за вказаною вище адресою виникла заборгованість за фактично надані послуги з теплопостачання за відповідний період в загальному розмірі 17 164 грн. 95 коп., інфляційні збитки у розмірі 4537 грн. 49 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2475 грн. 19 коп. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання у межах строку позовної давності за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року включно в розмірі 17 164 грн. 95 коп., інфляційні збитки у розмірі 4537 грн. 49 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2475 грн. 19 коп., відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову з [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1138 грн. 49 коп. (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: partial