Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У грудні 2021 Департамент соціальної політики ВМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, відповідно до якого просив стягнути з [PERSON] на свою користь надміру виплачені кошти за період з 01.10.2018 р. по 31.03.2019 в розмірі 11996 грн. Мотивував тим, що на обліку в управлінні соціального захисту населення ДСП ВМР (Лівобережне) перебуває громадянка [PERSON] , яка отримувала допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. В ході перевірок виявлено доходи від передання майна в оренду [PERSON] , які вона не задекларувала. В зв`язку з цим утворилася переплата, яка у добровільному порядку відповідачем не погашається. Ухвалою суду 23.12.2021 від відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] 19.10.2018 подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, в якій підтвердила, що усвідомлює, що наведені відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсації та пільг, будуть перевірені згідно чинного законодавства, також те, що у разі змін, що можуть вплинули на отримання компенсації зобов`язалася повідомляти органи праці та соціального захисту населення, про повернення нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей попереджена. Відповідно подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій зазначила про доходи з 01.04.2018 по 30.09.2018 (а.с. 5-7). Рішенням Департаменту соціальної політики ВМР (Лівобережне) [PERSON] 23.10.2018 вирішено призначити допомогу сім`ям з дітьми, з 01.10.2018 по 31.03.2019 в сумі 1944 грн (а.с.8). Актом про проведення звірки інформації про доходи, що внесені в декларацію для отримання державної соціальної допомоги та субсидії виявлено розбіжності ( а.с. 10). Відповідно до розрахунку переплати від 01.08.2019 сума переплати складає 11996 грн. (а.с.13). Відповіддю наданою приватним акціонерним товариством «Тернопільський молокозавод» повідомлено, що [PERSON] отримала дохід від надання майна в оренду в розмірі 62115 грн. Департамент соціальної політики ВМР 07.11.2019 та 21.01.2020 направив вимоги про повернення надміру виплачених коштів ( а.с. 14,15). Відповідно до ч. 8 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, визначено Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Пунктами 5, 7 даного порядку визначено, що тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Згідно із п. 6 та п. 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що передбачений частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 10 вище зазначеного порядку Виплата тимчасової допомоги припиняється у разі, зокрема, добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти. Згідно із ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач станом на день подання заяви про надання допомоги знала про свій дохід проте не вказала його у декларації, а приховала обставини, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тому має місце недобросовісність відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення 2270 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат, оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved