Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ « Качай гроші» треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. видано виконавчий напис № 99950 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 16861 грн. Вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не була перевірена безспірність суми заборгованості, оскільки ним взагалі не укладався кредитний договір та він вимушений був звертатися з відповідною заявою до правоохоронних органів. Позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу за № 99950 від 15.07.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Качай гроші» заборгованість в загальному розмірі 16861 грн. за кредитним договором № 00-579340 від 09.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню, та повернути стягнені за виконавчим написом нотаріуса кошти у розмірі 5596,44 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, просила справу слухати без його участі ( а. с. 33). Представник відповідача ТОВ « Качай гроші» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву. ( а. с. 45,52,53). Третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила ( а. с. 43,49). Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив. ( а. с. 46,56). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Суд, у відповідності до ст. ст. 13, 84 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних в ній доказів, поданими учасниками судового процесу. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно наданого кредитного договору від 09.01.2020 року між № 00-579340, кредитодавець ТОВ « Качай гроші» надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Строк дії кредиту- 30 днів, тобто позичальник зобов`язаний повернути кредит 08.02.2020 року ( а. с. 35-39). Згідно виконавчого напису від 15.07.2021 року, виданого приватним нотаріусом Грисюк О.В., з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 00-579340 від 09.01.2020 року, укладеним з ТОВ « Качай гроші стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 16891 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 5481 грн. , прострочена заборгованість за комісією -4410 грн. ( а. с. 41). Постановою приватного виконавця від 24.09.2021 року за виконавчим провадженням ВП № 66882965 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] з приводу виконання виконавчого напису № 99950 від 15.07.2021 року ( а.с. 8). Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ « Шахтобудівельна компанія» з [PERSON] здійснено утримання згідно постанови приватного виконавця Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату від 24.09.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 66882965 в сумі 5596,44 грн. Факт перерахування таких коштів підтверджено наданими платіжними дорученнями№ 564686, № 564721,№ 564687 ( а.с. 9, 56-59). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України « Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Підпунктами 3.2., 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 . Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 50 Закону України « Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Аналогічна правова позиція викладена в п. 20 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14ц, провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник має безспірну заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 ) У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватись при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису; Другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника ( письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення банком на адресу позичальника вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором, й відповідно доказів на підтвердження факту отримання такої вимоги позивачем по справі, що давало б йому можливості усунути наявні порушення, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій. Зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника. Вказане також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15ц ( провадження № 14-706цс19) (пункт 52 вказаної постанови). Аналогічна позиція також викладена також в правовій позиції постанови Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Так, зокрема зазначено, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. За таких обставин, суд, приймаючи до уваги недоведеність відповідачем факту наявності безспірної суми заборгованості ( відповідного розрахунку заборгованості) , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦПК України, статей 50,87,88 Закону України « Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц ( провадження № 14-84цс19). В разі визнання виконавчого напису нотаріуса або іншого виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повинна відбутися реституція сторін, тобто повернення в першочерговий стан. Частиною першою статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦПК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьої статті 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про : -повернення виконаного за недійсним правочином; - витребування майна власником із чужого незаконного володіння; - повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; -відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновок, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали ( аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17). Відсутність правової підстави- це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовим актами або правочином. Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави ( висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17). Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16цта від 13.01.2021 року у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі № 910/16334/19. Оскільки вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання , підлягає задоволенню, то суд приходить до висновку про необхідність повернення відповідачем грошових коштів в сумі 5596,44 грн. ( утриманих і перерахованих) позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, сплачених за спірним виконавчим написом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ « Качай гроші» на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір в сумі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved