Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

У жовтні 2021 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 25519,71 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 13 квітня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було підписано договір про споживчий кредит № 380-0405, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в загальному розмірі 22000,00 грн. на строк 24 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12 квітня 2023 року. Відповідно до п. 2.4. Договору за користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу відповідну плату (проценти) у розмірі 56 % річних, яка є фіксованою. Повивачем всі зобов`язання були виконанні належним чином та надано кредит у розмірі 22000 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим він має заборгованість у сумі 25519,71 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 20694,31 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 4784,79 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 22,22 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 18,39 грн. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11 листопада 2021 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрите, та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. У прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти\~заочного розгляду справи\~не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув,\~заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.\~ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідив подані документи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~\~ \~ \~ \~ \~Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Так, 13 квітня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було підписано договір про споживчий кредит № 380-0405, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в загальному розмірі 22000,00 грн. на строк 24 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12 квітня 2023 року. Відповідно до п. 2.4. Договору за користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу відповідну плату (проценти) у розмірі 56 % річних, яка є фіксованою. Повивачем всі зобов`язання були виконанні належним чином та надано кредит у розмірі 22000 грн. Однак, у порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем становить 25519,71 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 20694,31 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 4784,79 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 22,22 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 18,39 грн. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Відтак, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25519, 71 грн. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат, які понесені позивачем по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 2270, 00 грн.

Outcome: approved