Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач, звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить виключити відомості про його, [PERSON] , [INFO] як батька [PERSON] , [INFO] з актового запису № 2032 в книзі реєстрації народжень від 19.11.2014, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 21.10.2010 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] . Шлюб було укладено під час перебування позивача у місцях позбавлення волі. Після звільнення позивача з місць позбавлення волі сторони подружніх стосунків не підтримували, разом не проживали. Відповідачка проживала у цивільному шлюбі за місцем своєї реєстрації з іншим чоловіком. 19.08.2014 року вказаний шлюб за згодою сторін був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] , [PERSON] народила дитину - [PERSON] . Батьком дитини органом реєстрації актів цивільного стану записано позивача на підставі частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 19.11.2021 р. провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.01.2022 ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова за заявою позивача залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, обставини та позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про повне визнання обставин справи та позовних вимог і прохання розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків) до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 08.02.2022 на адресу суду поштою надійшли пояснення начальника відділу, з яких вбачається, що ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо позовних вимог заперечень не має, просять розглянути справу на розсуд суду за відсутності представника відділу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно доводів позовної заяви, що не заперечується відповідачем, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Орджонікідзевським відділом актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 21.10.2010 р., актовий запис № 370. Шлюб було укладено під час перебування позивача у місцях позбавлення волі. 08.04.2013 року позивач звільнився з місць позбавлення волі і проживав за місцем своєї реєстрації. З цього часу сторони подружніх стосунків не підтримували, разом не проживали. Відповідачка проживала у цивільному шлюбі за місцем своєї реєстрації з громадянином [PERSON] , [INFO] 19.08.2014 року вказаний шлюб за згодою сторін був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 19.08.2014 р., актовий запис № 89. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] , [PERSON] народила дитину - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2032 від 19.11.2014 р. Батьками дитини у вказаному свідоцтві про народження зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Батьком дитини органом реєстрації актів цивільного стану позивача записано на підставі частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України . До реєстрації факту розірвання шлюбу, сторони мешкали окремо, фактичні шлюбні відносини між ними були припинені більше ніж за рік до розірвання шлюбу, що унеможливлює батьківство позивача стосовно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 20 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52 встановлено, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п`ятим та сьомим цього пункту. Пунктами 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, встановлено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Частиною 2 п.9, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено судам, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи заяву відповідача про визнання позову, суд встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Отже, оскільки відповідачка позов визнала повністю, суд не вбачає необхідності для призначення судово-молекулярно-генетичної експертизи та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відтак, оскільки, як встановлено судом, що позивач звернувся до суду із цим позовом, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий спосіб є законним, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів суд задовольняє вимогу позивача про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved