Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

21.12.2021 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та скасування обтяження, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0566 га, кадастровий номер 4810400000:10:061:0019, для його будівництва та обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті отримали син [PERSON] , у розмірі 2/3 частки спадкового майна, та мати - [PERSON] , у розмірі 1/3 частки спадкового майна. На частину спадщини, а саме 2/3 частки земельної ділянки, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (копія додається). В той же час, [PERSON] за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, так як померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй майно, що складалося з 1/3 частки земельної ділянки, площею 0,0566 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] , та 1/3 частина даного будинку. Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , та отримав свідоцтво про право власності за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом (копія додається). Проте, коли позивачі звернулися за видачею їм свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, то їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього, про що 05.11.2020 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де роз`яснено, що дане питання повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики N 127 від 24.05.2001 р., індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва Тобто, відповідно до вимог законодавства прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р., засвідчує технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Згідно з даними технічного паспорту, будинок та садиба були прийняті в експлуатацію у 1988 році. Відповідно до Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 11.12.1986 року [PERSON] було передано земельну ділянку 600 кв.м за адресою [ADDRESS] для будівництва житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями. 23.12.1986 року даний договір посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-4498. 18.11.1986 року Виконавчим комітетом Первомайської міської Ради народних депутатів Миколаївської області Каплічу В.Б. був наданий дозвіл на оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 42 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Отже, у Спадкодавця були всі необхідні документи для реєстрації права власності на житловий будинок, яким він правомірно володів та користувався, проте він не встиг за життя зареєструвати своє право власності на нього Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, під час звернення до нотаріуса з питанням щодо оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області, було виявлено, що нерухоме майно перебуває під забороною. Дане обтяження було накладене на житловий будинок [ADDRESS] , власником якого був спадкодавець. Так, Другою Первомайською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на підставі повідомлення, б/н від 30.03.1990 року, Первомайська мебельна фабрика на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за №3416916 від 05.07.2006 року. На даний момент неможливо з`ясувати підстави накладення арешту на вказане нерухоме майно та дослідити наявність чи відсутність доказів можливої заборгованості, оскільки реєстрацію юридичної особи ВАТ «Первомайська меблева фабрика» припинено 09.12.2005 року, а отже інформація про кредитора та боржника на даний час відсутня. Наявна заборона перешкоджає Позивачам здійснювати своє право власності, щодо успадкованого майна, скасування заборони обтяжень іншого способу чинним законодавством не передбачено, тому вважає, що слід скасувати державну реєстрацію обтяжень № 3416916 у судовому порядку. З підстав зазначених вище, Позивачі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту їх законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області. Представник позивачів надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представниця Первомайської міської ради Миколаївської області надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] були син [PERSON] та мати - [PERSON] . До складу спадщини після його смерті входить: житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0566 га, кадастровий номер 4810400000:10:061:0019, для його будівництва та обслуговування, що розташовані по [ADDRESS] , яке спадкоємці розділили у розмірі 2/3 частки син, та мати 1/3 частки спадкового майна. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 2/3 частки земельної ділянки. В той же час, [PERSON] за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, так як померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , та отримав свідоцтво про право власності за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки. Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами: копією технічного паспорту; копією технічного опису об`єкта нерухомого майна; копією листа Первомайської міської ради № 347/04.04.1-15 від 28.07.2020 р.; копією дозволу на виконання будівельних робіт № 882 від листопада 1989 р.; копією витягу з рішення Первомайської міської ради № 576 від 18.11.1986 р.; копією Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки; копією рішення Первомайської міської ради від 20.02.1990 року № 61; копією Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 264823492 від 07.07.2021 р., № 199363209 від 07.02.2020 р. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того згідно Інформаційної довідки № 213768860 від 24.06.2020 р., відомо про наявність заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (архів), належного [PERSON] , яке зареєстровано за № 3416916 від 05.07.2006 р., підстава обтяження повідомлення б/н від 30.03.1990 р., Первомайська меблева фабрика, об`єкт обтяження будинок [ADDRESS] . На сьогоднішній день реєстрацію юридичної особи ВАТ «Первомайська меблева фабрика» припинено 09.12.2005 року, а отже інформація про кредитора та боржника на даний час відсутня, що підтверджується копією інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до п. 2 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в правах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивачі на даний час не мають можливості через накладене обтяження, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав накладення арешту на майно немає, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про скасування обтяження. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved