Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

07 лютого 2022 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в задоволенні позову [PERSON] до Прилуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Прилуцької міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору управління освіти Прилуцької міської ради Чернігівської області та Прилуцька міська рада Чернігівської області про скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, відмовлено в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши наявні у справі докази, суд уважає, що немає необхідності виклику сторін в судове засідання, про день та час якого вони були б повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. Зважаючи на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. З огляду на матеріали справи, [PERSON] подала до суду позов про визнання незаконним та скасування наказу №33-к від 05 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи», поновлення її на роботі в школі на посаді вчителя математики та стягнення з відповідача на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. За таких обставин позивач не звільнена від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення з відповідача на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. При зверненні до суду позивач судовий збір за вказану майнову вимогу не сплатила. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (ч.1,3 ст.259 ЦПК України). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 07 лютого 2022 року не вирішено питання про судові витрати у справі. Відповідно до п.п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що у відповідності до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, тому з позивача підлягає стягненню в дохід держави 908 грн. не сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved