Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 18. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 03 червня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивач зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя з відповідачем погіршувалося та привело до фактичного припинення між ним шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами виникають сварки, що спричиняють позивачу душевні страждання. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки між відповідачем та позивачем на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на життя виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких умов шлюб необхідно розірвати. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.11.2021 відкрито загальне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 20.12.2021. 20.12.2021 підготовче судове засідання відкладено до 20.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідача. 20.01.2022 підготовче судове засідання відкладено до 01.02.2022 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.02.2022. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 03 червня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 19.09.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 18. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно\~із ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач 08.02.2022 подала заяву, в якій просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вивчивши матеріали\~справи,\~приймаючи до\~уваги,\~що збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача, відповідач\~не заперечує\~проти задоволення\~позовних вимог,\~суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції № 80424 від 23.11.2021 сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн. та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн., понесений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved