Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У січні 2022 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області за підсудністю із Новоушицького районного суду Хмельницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 19.09.2013 року у виконавчому комітеті Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 4. В обґрунтування позову зазначив, що 19.09.2013 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою. Від шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Тому [PERSON] , вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, та не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою від 11.01.2022 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 21.02.2022 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розгляд справи проводити за його відсутності, строку для примирення не надавати, судові витрати по справі залишити за ним. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кукурудза Ю.М. також подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити - шлюб розірвати без надання строку для примирення. Також просила справу слухати за відсутності відповідача та її представника, судові витрати покласти на позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 19.09.2013 року у виконавчому комітеті Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Діти на теперішній час проживають разом із відповідачкою. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Як позивач,так і відповідач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак беручи до уваги, що сторони наполягають на припиненні шлюбу, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved