Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

12.01.2022р. позивача звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що на підставі ордеру №860 від 01.12.1983р. її чоловіку [PERSON] на родину з 3-х осіб була виділена в користування квартира [ADDRESS] , яка знаходилась в ЖБК №271 «Запоріжсталь-23». Пай за вищевказану квартиру був виплачений повністю. Після викупу квартири член ЖБК стає її власником. [INFO] її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після його смерті є вона як дружина та їх донька [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Вона ж на час смерті чоловіка проживала з ним разом за однією адресою і прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном, оскільки продовжувала проживати у вказаній квартирі, здійснювала її утримання, оплачувала житлово-комунальні послуги. Крім того, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правоустановчі документи на спадкове нерухоме майно. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності на зазначену квартиру, яке набула правомірно. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.01.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.02.2022р. підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Бєлоусов М.Є. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі ЗМР Рибалкіна Я.М. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення відповідно до закону за наявними матеріалами. Представник третьої особи - ЖБК №271 «Запоріжсталь-23» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд встановив, що позивачка [PERSON] , [INFO] , з 24.10.1973р. перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Запоріжжі (арк.8). На момент смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за цією адресою була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] . Зазначена квартира була виділена в користування [PERSON] та членам його родини (дружина [PERSON] , донька [PERSON] ) в ЖБК №271 «Запоріжсталь-23» на підставі ордеру №860, виданого 01.12.1983р. виконкомом Запорізької міської ради народних депутатів (арк.13) Згідно довідки ЖБК №271 «Запоріжсталь-23» від 01.12.2021р. [PERSON] був членом зазначеного кооперативу, пай за квартиру [ADDRESS] виплачений ним повністю (арк.12). 17.09.2020р. позивачка [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом (дружина спадкодавця) звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На підставі цієї заяви нотаріусом була заведена спадкова справа №44/2020, в Спадковому реєстрі № 66427296, яка на час розгляду цієї справи є чинною (арк.37-95). Донька спадкодавця [PERSON] 15.10.2020р. подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] [INFO] приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. [PERSON] було видано свідоцтво право на спадщину за законом (реєстровий №6, у Спадковому реєстрі № 67039064), а саме, на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0608 га, розташовану в СТ «Кисневик» за адресою: Запорізька обл.., Вільнянський р-н, Люцернянська сільська рада, кадастровий № 2321582700:0301:0884. 17.09.2021р. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на про право на спадщину за законом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. від 27.10.2021р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки відсутні оригінали правоустановчих документів на зазначене спадкове майно. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. В даному випадку суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка [PERSON] правомірно набула право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки є спадкоємицею за законом першої черги, на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, в 6-місячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у встановленому законом порядку прийняла спадщину. При цьому, нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка у вигляді земельної ділянки. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді зазначеної вище квартири нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правоустановчих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однак, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності на нерухоме майно і відсутність державної реєстрації цього права за спадкодавцем [PERSON] не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить їй з моменту відкриття спадщини. При цьому, суд вважає, що право власності на квартиру [ADDRESS] померлий [PERSON] набув правомірно відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991р. №697-ХІІ «Про власність», оскільки був членом ЖБК №271 «Запоріжсталь-23» і повністю сплатив пай за вищевказану квартиру, що підтверджується відповідною довідкою зазначеного ЖБК і на даний момент ним не оспорюється. Отже, позивачка [PERSON] позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді зазначеної квартири, яка залишилась після смерті її чоловіка, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивачки шляхом визнання за нею права власності на вказану квартиру. Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved