Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Нововоронцовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 28.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №245506, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» грошових коштів у сумі 20363,16 грн. Із застосунку «Дія» він дізналася, що 10.12.2021 року начальником Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлишиним П. М. відкрито виконавче провадження №66776743 про примусове виконання вказаного виконавчого напису. Оскільки жодного повідомлення (вимоги) про наявність заборгованості він не отримував, заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною, договір на підставі якого вчинений виконавчий напис не був нотаріально посвідчений, просив визнати\~таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 28.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №245506, про стягнення з нього на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 20363,16 грн. Ухвалою судді про витребування доказів від 12.01.2022 року витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича матеріали, на підставі яких було видано виконавчий напис №245506 від 28.06.2021 року. На виконання ухвали про витребування доказів Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на день розгляду справи, ухвалу судді про витребування доказів не виконано, доказів не надано. У підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. У той же час від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, за якою останній просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №245506 від 28.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача судового збору за подання позовної заяви в розмірі 496,20 грн Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, у підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, пояснення не надав. Представник Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як третя особа, у підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, пояснення не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд встановив, що 28.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №245506, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №1748894 від 07.02.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . За вказаним написом задоволено вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та стягнуто з [PERSON] за період з 20.06.2021 року по 28.06.2021 року, суму в розмірі: 6003,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14335,16 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 25,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20363,16 грн. Відповідно до копії постанови від 10.12.2021 року, начальником Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлишиним П. М. відкрито виконавче провадження №66776743 з примусового виконання виконавчого напису №245506, виданого 28.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 20363,16 грн. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що вказана у виконавчому написі заборгованість на момент його вчинення була спірною, тому відсутні підстав для вчинення такого напису. Також зазначив, що він не був повідомлений відповідачем про наявність такого боргу. Вирішуючи питання щодо наявності безспірності боргу, суд зазначає таке. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого\~напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого\~напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого\~напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий\~напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі №6-887цс17 та Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року в справі №207/1587/16 (провадження №14-12559св18). Так, матеріали справи не містять кредитного договору №1748894 від 07.02.2021 року, а тому встановити наявність безспірності боргу неможливо. Інші докази, які б спростовували відсутність безспірності вимоги відсутні. Крім того відсутні докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання, а також отримання останнім такої вимоги. У той же час матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували право вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за вказаним договором. Щодо відсутності нотаріального посвідчення договору, на підставі якого вчиняється виконавчий напис нотаріусом, суд зазначає таке. За п. 5.1. та п. 5.2. п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Водночас, під час вчинення виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, №1172,\~ в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року, з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних документів має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так за п. 1 вказаного Переліку, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). Ураховуючи відсутність в матеріалах справи указаного кредитного договору, встановити факт його нотаріально посвідчення неможливо. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи викладене, з огляду на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 142 ЦПК України,\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн, тобто 50 відсотків від суми судового збору, що підлягала до сплати позивачем при поданні до суду позовної заяви,\~а іншу частину судового збору, що становить 496,20 грн, компенсує за рахунок держави.

Outcome: approved