Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

03.12.2021 позивач звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу),починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення їхньою дитиною 3-х років, тобто до [INFO]. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 30.08.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина потребує догляду, тому позивач не може вийти на роботу, тому постало питання стосовно її утримання, як дружини, яка доглядає за дитиною. Вважає, що відповідач може надавати таку допомогу. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 04.01.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В установлений строк відзив на позовну заяву не надійшов. Позивач у судове засідання надала заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач надав заяву про визнання позову, справу просив слухати без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з?явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання двічі повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого протии нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов протии України", "Пискал протии України", "Майстер протии України", "суббот протии України", "Крюков протии України", "Крат протии України", "Сокор протии України", "Кобченко протии України", "Шульга протии України", "Лагун протии України", "Буряк протии України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" протии України", "Гержик протии України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна протии України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова протии України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка протии Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс протии Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 серпня 2019 р. (а.с.9). Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у однієї чверті від його заробітку (доходу),щомісячно. У відповідності до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. У відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць З урахуванням викладеного,

Outcome: approved