Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що 07.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. До реєстрації шлюбу у [PERSON] народились донька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батька дітей - [PERSON] , рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2014 року позбавлено батьківських прав. Також заявник посилається на те, що діти проживають у його сім`ї з 2011 року, з моменту спільного життя з їх матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Він має постійну роботу у ТОВ «ІКЕА Рітейл Україна», до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має в розшуку не перебуває, а тому за своїми особистими якостями і станом здоров`я може виховувати дітей. Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання його сім`ї, складено акт, у якому зазначено про відповідність умов проживання для дітей. Дружина заявника - [PERSON] , та діти: [PERSON] та [PERSON] , щодо усиновлення не заперечують. Також заявник просить внести зміни до актів державної реєстрації цивільного стану про народження дітей, змінивши відомості про батька, по батькові дітей та місце народження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.11.2021 року відкрито провадження за заявою [PERSON] . Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з викладених у ній підстав, посилаючись на його бажання усиновити дітей, бути їм батьком, оскільки вони фактично вже тривалий час проживають однією сім`єю, сприймають його як батька, він забезпечує їх та турбується по їх виховання. Заінтересована особа - [PERSON] , підтримала подану заяву, просила її задовольнити, оскільки діти дійсно сприймають заявника як батька. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації не заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на висновки Служби, які були зроблені після обстеження умов проживання, співбесід з кандитатом та дітьми. Вислухавши участинків судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно з ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Судом встановлено, що дитина [PERSON] народився [INFO] у м. Звенигородка, Черкаської області. Батьками дитини в актовому записі про народження зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №79. Також судом встановлено, що дитина [PERSON] народилась [INFO] у м. Звенигородка, Черкаської області. Батьками дитини в актовому записі про народження зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №27. Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , останнього позбавлено батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 07.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. З метою усиновлення заявник звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідно до висновку № 100-9217 від 29.06.2021 року Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація вважає, що усиновлення малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] , вітчимом [PERSON] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. За даними висновку про стан здоров`я від 25.03.2021 року Медичного центру ТОВ «Клініка імені Гальченка В.В.», заявник [PERSON] не має ніяких протипоказань для усиновлення дітей. [PERSON] станом на 05.04.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник з сім`єю проживають у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . Обстеження житлово-побутових умов проведено службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про що було складено відповідний акт. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно із ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Так, із матеріалів справи вбачається, що мати дітей - [PERSON] , надала нотаріально завірену заяву - згоду від 09 квітння 2021 року на усиновлення дітей її чоловіком [PERSON] . Зі змістом висновку № 100-9217 від 29.06.2021 року Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що при спілкуванні з дітьми, останні повідомили, що у них склалися хороші родинні стосунки з вітчимом [PERSON] та не заперечують проти усиновлення вітчимом. Також в матеріалах справи наявні письмові згоди дітей на їх усиновлення [PERSON] . Відповідно до ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Діти в ході судового розгляду підтвердили свою згоду на своє усиновлення заявником. За змістом статей 211,217-219, 283 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Заявник відповідають вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачем, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дітям належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. Принцип ст. 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, також, суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства особу заявника, як усиновлювача, та інтереси дітей. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved