Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 127, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 14 січня 2019 року, щодо стягнення з неї на користь АТ КБ «Приватбанк», нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості в розмірі 22 299 550 грн. 55 коп. В обґрунтування вимог зазначала, що в провадженні державного виконавця Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Бурча Д.О. знаходиться на примусовому виконанні згаданий виконавчий напис, на підставі якого відкрито 11 листопада 2021 року виконавче провадження ВП № 67439584 та цією ж постанову винесено про стягнення на належне їй нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . При цьому з неї також стягнуто на користь державного виконавця витрати на проведення виконавчих дій та основної винагороди державного виконавця в розмірі 2229955 грн. 06 коп. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, а також, що згідно рішення Полонського районного суду від 11.06.2012 року, справа № 2-1120/2011, залишеного без змін Апеляційним судом Хмельницької області від 06.09.2012 року та Вищим спеціалізованим судом України від 28.12.2012 року, визнано недійсним договір іпотеки від 17 серпня 2007 року укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», на підставі якого видавався вище вказаний виконавчий напис, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 16 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18 січня 2022 року 10:00 годину. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Салюк І.В., приватного нотаріус Бондар І.М. та представник Полонського відділу ДВС Яремова А.В. надіслали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ухвали суду від 18 січня 2021 року справу призначено до судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 10 лютого 2022 року 10:00 годину. Позивачка в судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси адвокату Салюк І.М., яка в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити з вказаних у позові підстав. Від представника відповідача Істамова І.В. 09 лютого 2022 року надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити та розгляд справи проводити без участі представника. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швець Р.О. та представник Полонського відділу ДВС в судове засідання не з`явилися, представник третьої особи Яремова А.В. подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника Полонського відділу ДВС. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 14 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 127, про звернення-стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] , що належать [PERSON] яка є боржником на підставі договору іпотеки від 17 серпня 2007 року, укладеного з ЗАТ КБ «Приватбанк», на користь його правонаступника АТ КБ «Приватбанк», в рахунок погашення заборгованості в розмірі 22296050 грн. 55 коп., а також кошти за вчинення даного виконавчого напису нотаріусом -3500 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бурчом Д.О. відкрито виконавче провадження ВП № 67439584 від 11 листопада 2021 року. При цьому з неї також стягнуто на користь державного виконавця витрати на проведення виконавчих дій та основної винагороди державного виконавця в розмірі 2229955 грн. 06 коп. Однак [PERSON] у своїй позовній заяві вказувала, що рішення Полонського районного суду від 11.06.2012 року, справа № 2-1120/2011, залишеного без змін Апеляційним судом Хмельницької області від 06.09.2012 року та Вищим спеціалізованим судом України від 28.12.2012 року, визнано недійсним договір іпотеки від 17 серпня 2007 року укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як встановлено судом, відповідач не надав жодних доказів того, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Відповідачем не надано суду доказів, що позивачем було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір щодо кредитного договору та виникнення за ним заборгованості, оскільки позивач не визнає заборгованості за кредитним договором з АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved