Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «ТОКПЛ» ТОР) [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від матері [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] у приймальному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР о 12 год. 21 хв. 07.02.2022, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПЛ» ТОР, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода особи на госпіталізацію відсутня, у зв`язку з відмовою [PERSON] від запропонованої госпіталізації. Тому, представник КНП «ТОКПЛ» ТОР просить винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] . В судовому засіданні представник КНП «ТОКПЛ» ТОР заяву підтримала, пояснила, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, існує реальний ризик вчинення ним дій, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, він потребує психіатричного лікування в умовах стаціонару, просила суд задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо його примусової госпіталізації. Пояснив, що лікування не потребує. Інформація, надана його матір`ю щодо його неадекватної поведінки не відповідає дійсності. Законний представник [PERSON] , його мама, підтримала заяву про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку її сина. Пояснювала, що її син [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Зокрема, кілька днів перед зверненням до суду її син кинув важку дерев`яну палку в його бабусю та ледве не влучив їй у скроню. Дружина [PERSON] - [PERSON] та його сестра [PERSON] в судовому засіданні просили суд госпіталізувати [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки він внаслідок психічного розладу становить небезпеку для себе та оточуючих, вдома приймати ліки відмовляється. Прокурор Соболь О.М. підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до КНП «ТОКПЛ» ТОР без його згоди. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, пацієнт [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] поступив на стаціонарне лікування в 2 психіатричне відділення КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 07.02.2022 о 12 год. 21 хв. за направленням поліклінічного відділення з приводу діагнозу: Маячний розлад. Анамнез захворювання: На психічне захворюванням страждає з 2018 року, відколи вперше стали відмічати зміни в психічному стані - став підозрілим, напруженим, тривожним, стверджував, що всюди розміщені «жучки та камери», що за ним слідкують служби СБУ, палив свій одяг, речі домашнього вжитку викидав на смітник. З цього приводу звертався амбулаторно до психіатра, отримував психотропну терапію, стан дещо покращився. В січні 2020 року проживав в США, де перебував в психіатричній клініці стаціонарно, отримував нейролептики. 04.02.2022 [PERSON] повернувся в Україну, був неспокійним, стривоженим, наляканим, агресивно налаштованим до рідних, погрожував дружині, матері, кинув в бабусю дерев`яною колодою. На прохання рідних звернутися за медичною допомогою відмовився, оскільки не вважає себе хворим. Комісія дійшла висновку, що згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад внаслідок якого вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Судом встановлено, що станом на день звернення представника КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] є підстави для такої госпіталізації, які встановлені лікарською комісією, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу» та вимогам процесуального законодавства та є необхідною у зв`язку із тим, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, самостійно він не лікується, а обстеження та лікування особи, щодо якої розглядається питання, можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами, а саме висновком комісії лікарів-психіатрів та, частково, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, які долучені до справи за клопотанням матері [PERSON] . Надані матір`ю [PERSON] фототаблиці судом до уваги не беруться, так як [PERSON] заперечив свою причетність до них, а самі по собі ці фототаблиці не підтверджують і не спростовують жодних обставин, які б мали значення для розгляду цієї справи. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved