Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] ,звернулися до суду з позовом до [PERSON] про поділ (виділення часток) житлового будинку в натурі між співвласниками. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками 21/50 (а кожен 21/150) частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0.0461 га, кадастровий №7110136700:06:014:0007, розташовану по [ADDRESS] , (кожному належить 1/3 частина), яку вони набули на підставі Договору міни від 30.10.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицького Е.А., зареєстрованого за №8527, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно інформації наданої КП «Черкаське обласне об`єднане БТІ» від 16.10.2020 р. за матеріалами інвентаризаційної справи домоволодіння також належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу №4690 від 18.11.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. Тобто кожна частина належить своєму власникові на праві приватної власності. Вже протягом багатьох років між співвласниками існує фактичний розподіл Будинку та земельних ділянок, який склався ще між попереднім власником частини домоволодіння, що належить позивачам та відповідачем по справі. Така домовленість та фактичний розподіл жодним чином не порушує будь - чиїх прав. Між подвір`ям знаходиться капітальний паркан. Земельна ділянка позивачів приватизована та має чітко визначені межі. За результатами проведення будівельно-технічної експертизи №08/21-БТ від 18.10.2021 р. судовий експерт дійшов висновку, що технічно вбачається можливим виділити із спільного домоволодіння по [ADDRESS] , частину домоволодіння, що належить співвласникам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме приміщення житлового будинку літ. ««А-І», житлову прибудову літ. «А?-І», прибудову літ. «а?», що включає в себе приміщення: житловий будинок літ. ««А-І»: приміщення 2-6, житлова кімната площею 26,7 кв. м; житлова прибудова літ. «А?-І»: приміщення 2-5, санвузол площею 4, 5 кв. м; приміщення 2-4, кухня площею 7,4 кв. м; приміщення 2-3, житлова кімната площею 10, 6 кв. м; приміщення 2-2, коридор площею 9, 8 кв. м; приміщення 2-1, тамбур площею 0, 6 кв. м; прибудова літ. «а?»: приміщення 2-7, передпокій площею 11,0 кв. м, господарські будівлі: літня кухня літ. «З», сарай літ. «з», гараж літ. «Е» з оглядовою ямою, погріб літ «В», погріб літ. «Ж» та споруда - огорожа № 1 (хвіртка), так як виділена частина є технічно обособленою (ізольованою), має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 461 кв. м кадастровий № 7110136700:06:014:0007 перебуває у власності трьох співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 кожному), має чітко встановлені межі і розміри та ізольована огорожею №5 від земельної ділянки, що перебуває в користуванні співвласника домоволодіння [ADDRESS] . Отже, на розсуд суду запропоновано один варіант виділу частини, належної позивачам із спільного домоволодіння по [ADDRESS] , так, як запропонований варіант відповідає фактичному порядку користування домоволодінням, який склався між співвласниками та розміщений на приватизованій земельній ділянці, належній позивачам з чітко встановленими межами і розмірами та ізольованій огорожею №5 від земельної ділянки, що перебуває в користуванні співвласника домоволодіння [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у фактичному користуванні позивачів, у користуванні співвласників Будинку є ізольованими, мають окремий вихід, виділ часток в натурі жодним чином не порушить законних прав та інтересів співвласників, тому вони виявили бажання виділити свою частку в натурі. Враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 07.02.2022 року просять суд: провести поділ житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належних [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділивши, у відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи №08/21-БТ від 18.10.2021р., припинивши разом з тим право спільної часткової власності співвласників, а саме, визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в рівних частках на приміщення житлового будинку літ. ««А-І», житлову прибудову літ. «А?-І», прибудову літ. «а?», що включає в себе приміщення: житловий будинок літ. ««А-І»: приміщення 2-6, житлова кімната площею 26,7 кв. м; житлова прибудова літ. «А?-І»: приміщення 2-5, санвузол площею 4, 5 кв. м; приміщення 2-4, кухня площею 7,4 кв. м; приміщення 2-3, житлова кімната площею 10, 6 кв. м; приміщення 2-2, коридор площею 9, 8 кв. м; приміщення 2-1, тамбур площею 0, 6 кв. м; прибудова літ. «а?»: приміщення 2-7, передпокій площею 11,0 кв. м, господарські будівлі: літня кухня літ. «З», сарай літ. «з», гараж літ. «Е» з оглядовою ямою, погріб літ «В», погріб літ. «Ж» та споруда - огорожа № 1 (хвіртка). Вказані приміщення розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 461 кв. м кадастровий № 7110136700:06:014:0007, яка перебуває у власності трьох співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 кожному). [PERSON] відповідно залишаються та переходять у власність, як окремий об`єкт у відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи №01/22-БТ від 29.01.2022 р. наступні приміщення: житловий будинок літ. ««А-І»: приміщення 1-2, житлова кімната площею 11,4 кв. м; приміщення 1-3, житлова кімната площею 10,3 кв. м; прибудова літ. «а»: приміщення 1-1, коридор площею 3,8 кв. м; приміщення 1-4, санвузол площею 3,6 кв. м; приміщення 1-5, кухня площею 10, 6 кв. м; прибудова літ. «а?»: приміщення І, веранда площею 4,0 кв. м, та господарська будівля: гараж літ. «И». Вказані приміщення розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 170 кв. м кадастровий № 7110136700:06:014:0012, яка перебуває у власності [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Панченко Ф.В. скерував до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав, вважав їх обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2022 року закрите підготовче провадження по справі, призначений судовий розгляд. В судове засідання позивачі не з`явилися, скерували заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів. Представник відповідача - адвокат Панченко Ф.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вказав, що вже протягом багатьох років між співвласниками існує фактичний порядок користування кімнатами у будинку, який відповідає частці кожного із співвласників та земельних ділянок. Заслухавши думку адвоката відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство відповідно до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 21/50 (а кожен 21/150) частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0.0461 га, кадастровий №7110136700:06:014:0007, розташовану по [ADDRESS] , (кожному належить 1/3 частина), на підставі Договору міни від 30.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицького Е.А., зареєстрованого за № 8527, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до Договору купівлі-продажу частини будинку від 18.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., зареєстрованого за № 4690, [PERSON] на праві власності належить 29/50 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м. Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.05.2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 170,0 кв.м. по [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136700-06-014-012. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 31.01.2022 № 297097421, співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] є: [PERSON] - власник 21/150 частин на підставі Договору міни від 30.10.2020; [PERSON] - власник 21/150 частин на підставі Договору міни від 30.10.2020; [PERSON] - власник 21/150 частин на підставі Договору міни від 30.10.2020; [PERSON] - власник 29/50 частин на підставі Договору купівлі-продажу від 18.11.2003 року. Як зазначили позивачі, і не заперечував адвокат відповідачки, між співвласниками існує фактичний порядок користування кімнатами у будинку, який відповідає частці кожного із співвласників та земельних ділянок, який жодним чином не порушує будь - чиїх прав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється». За результатами проведення будівельно-технічної експертизи №08/21-БТ від 18.10.2021 р. судовий експерт Оніщенко Н.С. дійшов висновку, що технічно вбачається можливим провести поділ житлового будинку, виділивши із спільного домоволодіння по [ADDRESS] , частину домоволодіння, що належить співвласникам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме приміщення житлового будинку літ. ««А-І», житлову прибудову літ. «А?-І», прибудову літ. «а?», що включає в себе приміщення: житловий будинок літ. ««А-І»: приміщення 2-6, житлова кімната площею 26,7 кв. м; житлова прибудова літ. «А?-І»: приміщення 2-5, санвузол площею 4, 5 кв. м; приміщення 2-4, кухня площею 7,4 кв. м; приміщення 2-3, житлова кімната площею 10, 6 кв. м; приміщення 2-2, коридор площею 9, 8 кв. м; приміщення 2-1, тамбур площею 0, 6 кв. м; прибудова літ. «а?»: приміщення 2-7, передпокій площею 11,0 кв. м, господарські будівлі: літня кухня літ. «З», сарай літ. «з», гараж літ. «Е» з оглядовою ямою, погріб літ «В», погріб літ. «Ж» та споруда - огорожа № 1 (хвіртка), так як виділена частина є технічно обособленою (ізольованою), має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з аналізу вище зазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved