Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , держави Україна в особі Державної казначейської служби України з вимогами про стягнення з відповідачів солідарно в її користь 1\~040\~000 грн. компенсації за порушення авторських прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх тим, що їй належить авторське право на твір частину перекладу багатосерійного фільму «Клан Сопрано». У березні 2018 року їй стало відомо про факти протиправного використання 16-ти об`єктів її авторського права літературного перекладу частин багатосерійного фільму «Клан Сопрано» на інтернет-ресурсі «Гуртом торрент-толока», розміщеного на пов`язаних платформах: [INFO] , www.hurtom.com/, [INFO] . Застосовуючи торрент-систему, розпорядники ресурсу пропонували відвідувачам інформаційну послугу завантаження з ресурсу в особистий комп`ютерний пристрій файли з аудіовізуальними творами, також створили технічні умови для отримання коштів за послуги онлайн-переказами за вказаними на сайті платіжними реквізитами, в тому числі на сайті вказаний номер банківської картки, яка належить відповідачу [PERSON] . У період з 2010 по 2016 роки в розділі «каталог трекеру», https://toloka.to/tracker опубліковані пропозиції завантаження файлів зазначеного фільму в том числі з об`єктами авторського права позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] публічно оголосили про себе відомості в ЗМІ, зокрема про те, що в 2007 році вони створили технічні умови для поширення контрафактних примірників творів на ресурсах та отримують кошти починаючи з 2009 року. В інтерв`ю для інтернет-газети «Українська Правда» повідомили, що вони займаються спільною справою з 2008 року, є активістами волонтерського інтернет-проекту «Гуртом». Позивач вважає, що [PERSON] та [PERSON] є належними відповідачами у цій справі, так як вони є засновники інтернет-ресурсу «Гуртом торрент-толока», створили технічні умови для поміщення об`єктів авторства на електронні носії ресурсу, що перебуває у їх розпорядженні, пропонуючи широкому загалу можливість використання творів та внесення коштів на банківські рахунки розпорядників, що доводить факти позадоговірного використання об`єктів авторства. Загальна тривалість використання об`єктів - з 2010 по 2018 рік. Підставою для залучення відповідачем держави Україна в особі Державної казначейської служби України є спричинені їй перешкоди як потерпілій у своєчасному зверненні до суду за наслідком кримінального провадження з позовом про порушене авторське право, спрямоване на припинення загрози продовження протиправних дій зловмисників та поновлення порушених прав, закріпленими ст.ст 41, 54, 55 Конституції України, оскільки вона звернулася до компетентних органів та кіберполіції за захистом порушеного права, так як для подальшого притягнення винних в заподіянні шкоди в мережі Інтернет (ст. 176 КК України) спершу необхідно провести слідчі дії та отримати докази у законний спосіб. В кримінальному провадженні заявниця набула статусу потерпілої, однак за довгий час, у період з 2019 по 2021 рік так і не змогла реалізувати своє право правового захисту та своєчасного звернення до суду в установленому порядку. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзиву не надав. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, згідно якого позову не визнає, вважає його безпідставним, вважає, що він є неналежним відповідачем, так як не має до інтернет-ресурсі «Гуртом торрент-толока» ніякого стосунку, не є власником, розпорядником сайтів www.toloka.to, www.hurtom.com/, [INFO] , не надав будь яких послуг користувачам вказаних сайтів і не отримував коштів від них. Докази надані позивачем вважає не належними, стверджує, що він жодним чином не здійснював протиправного використання будь яким способом об`єктів авторського права і суміжних прав, які належать позивачу і не надано доказів передачі ним будь яким способом і будь якими засобами зазнаних об`єктів авторського права третім особам. Представник відповідача - держави Україна в особі Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, відзиву не надав. Суд вважає, що справу слід розглянути без участі відповідачів в межах наявних доказів та, в результаті дослідження і оцінки наданих доказів, приходить до наступних висновків: за позивачем зареєстровано у встановленому законом порядку авторське право на твір частину перекладу багатосерійного фільму «Клан Сопрано», що засвідчує свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] , видане Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, дата реєстрації 17 грудня 2010 року; художній серіал «Клан Сопрано» виходив на каналі ICTV з 13.07.2010 по 30.09.2010, що стверджується довідкою телеканалу ICTV №982 від 26 серпня 2011 року; згідно довідки студії TВ+ від 27.08.2021 [PERSON] з червня 1998 року по серпень 2019 року виконує на замовлення студії письмові переклади з англійської, іспанської, російської мов для потреб прокатного кінематографу та ефірного мовлення. З червня по вересень 2010 року у якості провідного перекладача виконала переклад та телевізійну адаптацію для студійного озвучення сімнадцяти частин багатосерійного фільму «Клан Сопрано» компанії НВО для каналу ІСТV. Як свідчать надані позивачем на електронному носієві та у паперовому вигляді скріншоти з інтернет-ресурсу « [INFO] », розміщеного на пов`язаних платформах: [INFO] , www.hurtom.com/, [INFO] , а також відеофайли про відвідування і отримання позивачем інформації з зазначених сайтів, на інтернет ресурсі було викладено серіал «Клан Сопрано» з україномовним перекладом з можливістю завантаження фільму через торрент систему. Частиною 1 ч. 2 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» відносить до об`єктів авторського права твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 423 ЦК України одним із особистих немайнових прав інтелектуальної власності є право на визнання людини автором об`єкта права інтелектуальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦК України первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого, автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Статтею 440 ЦК України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Відповідно до ст. 441 ЦК України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом. Згідно ст. 15 ч. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл на використання твору іншими особами. Відповідно до ст. 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб`єктів авторських прав і (або) суміжних прав. У зв`язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт порушення його прав відповідачами або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідачів. Позивач вважає відповідачів [PERSON] та [PERSON] засновниками інтернет-ресурсу «Гуртом торрент-толока», які створили технічні умови для поміщення об`єктів авторства на електронні носії ресурсу, що перебуває у їх розпорядженні. З приводу визначення належного відповідача у подібних правовідносинах наявна судова практика. Так, пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено: «Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві».\~ У ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Згідно матеріалів наданих позивачем, в мережі інтернет наявна інформація, що [PERSON] був модератором сайту, відповідачі [PERSON] і [PERSON] були активістами громадського руху Гуртом, а не власниками сайту.. Відсутні достовірні докази того, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є власниками інтернет-ресурсу «Гуртом торрент-толока», володільцями облікового запису чи реєстрантами доменів на яких розміщені зазначені у позові сайти. Модератор сайту це користувач з розширеним обсягом технічних прав, а не власник сайту. Відсутні докази того, що саме [PERSON] і [PERSON] розмістили на інтернет-ресурсі «Гуртом торрент-толока» серіал «Клан Сопрано» в перекладі українською мовою, створили технічні можливості і умови для його реалізації та отримували за його розповсюдження кошти, іншу вигоду і яку саме вигоду вони отримали. Посилання позивача на те, що на вказаному інтернет ресурсі були розміщені реквізити банківської картки на ім`я [PERSON] не може вважатися достовірним та належним доказом, оскільки особу [PERSON] позивачем належно не встановлено та не ідентифіковано, відсутні докази, що реквізити картки викладені з метою отримання прибутку від реалізації серіалу «Клан Сопрано», що саме на цю картку надходили такі кошти і ці кошти отримував саме відповідач. Встановлено, що реєстрація на інтернет-ресурсі «Гуртом торрент-толока» та користування ним безкоштовні, тобто будь яка особа може розміщувати на сайті інформацію, в тому числі фільми та безкоштовно їх завантажувати. Згідно наданих позивачем метеріалів на вказаниму ресурсі було вказано ряд платіжних реквізитів від невідомих осіб для добровільної допомоги, а не як оплата за копіювання чи перегляд фільмів. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. На підставі наданих позивачем матеріалів дійсних обставин, які б достеменно доводили вину відповідачів у порушенні авторських прав позивача, встановити не можливо. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON] є неналежними відповідачами у цій справі і вимоги до них є не доведеними. За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позовні вимоги до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про порушення авторського права та виплату компенсації є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту наведених вище норм законодавства та судової практики відповідальність за порушення авторського права несе лише та особа, яка заподіяла автору шкоди, внаслідок незаконного використання авторського права. Відсутні докази, що держава протиправно використовувала переклад твору, автором якого є відповідач, та отримала за це певну вигоду. У випадку ж, якщо позивач вважає, що органами державної влади, зокрема органами попереднього (досудового) слідства заподіяно їй шкоду внаслідок неналежного проведення розслідування за її заявами та невиконання рішень слідчого судді, це може бути підставою для окремого позову, скарги, в порядку встановленому законом, а не компенсації за порушення авторських прав. За таких обставин позовні вимоги не підтверджені належними і достовірними доказами, тобто є недоведеними, заявлені до неналежних відповідачів, а тому задоволенню не підлягають. Судові витрати, в межах понесених, залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed