Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

23.11.2021 року Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (далі Банк) звернулось до Бердянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 221036, 15 гривень. Позовна заява мотивована тим, що \~08.05.2019 року між АТ Альфа-Банк та [PERSON] укладено оферту на укладення Угоди про надання кредиту № 500816882 (кредитний договір), сума кредиту - 168143,13 грн, процентна ставка - 23,00% річних, строк кредиту 36 місяців, дата остаточного повернення кредиту, що є датою припинення нарахування відсотків та комісій 10.05.2022 року. За умовами кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначених Додатком до Публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник, в свою чергу, зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Банк виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення графіку сплати взятих на себе кредитних зобов`язань, визначених в Додатку № 1 до Договору, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого, станом на 22 липня 2021 року, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 221 036,15 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 168 143,13 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 47493,02 грн., штрафу в розмірі 5400 грн, яку позивач просив суд стягнути на свою користь та стягнути на свою користь судові витрати в розмірі 3315,54 грн. В матеріалах справи наявне клопотання від представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. (а.с.31) Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи у відповідності до ст.128 ЦПК України. З заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відзив не надав. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2019 року відповідачем було підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500816882, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої позичальник запропонував АТ Альфа-Банк укласти угоду про надання кредиту на наступних умовах: тип кредиту - кредит готівкою , сума кредиту - 168143,13 грн, процентна ставка фіксована - 23,00 % річних; строк кредиту - 36 місяців (дата повернення 10 травня 2022 року). За змістом вказаного акцепту публічної пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500816882, [PERSON] під час користування кредитом запропонував банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких запропоновано встановити комісійну винагороду, а саме: за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в цій оферті на укладення угоди без ПДВ; за обслуговування кредиту 0,0 % від суми кредиту, зазначеній в оферті без ПДВ (а.с. 7). Також встановлено, що 08 травня 2022 року сторонами підписано додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 500816882, що містить графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. В цьому додатку зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування. Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає в себе суму платежу на погашення суми кредиту, процентів за користування ним щомісячно (а.с. 8). Суд установив, що публічна пропозиція АТ Альфа-Банк на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщена на офіційному сайті АТ Альфа-Банк - https://alfabank.ua/ (далі - публічна пропозиція). Відповідно до пункту 2.3. публічної пропозиції договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку. Згідно з пунктом 4.2.7. розділу 4 публічної пропозиції клієнт зобов`язався вчасно розміщувати на поточному рахунку/рахунку ЕПЗ кошти, достатні для здійснення всіх необхідних платежів по поточному рахунку/рахунку ЕПЗ, в тому числі і пов`язаних з виконанням умов даного договору. Відповідно до пунктів 4.2.9.1. - 4.2.9.3 розділу 4 клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти за несанкціонованою кредитною заборгованістю, що виникла в поточному календарному місяці в останній робочий день поточного календарного місяця. Підписанням цього договору, держатель доручає банку здійснювати договірне списання суми нарахованих процентів за несанкціонованою кредитною заборгованістю з рахунку в будь-який робочий день банку, що слідує за днем призначеним для сплати процентів за несанкціонованою кредитною заборгованістю визначеним цим пунктом. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Сплачувати заборгованість за сумою основного боргу несанкціонованої кредитної заборгованості, що обліковується банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше строку, зазначеного у відповідному додатку до цього договору, що визначає умови користування продуктами банку. Сума заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю, що не повернена у зазначений строк, вважається банком простроченою заборгованістю. У разі прострочення строку погашення заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю, зазначеним в пункті 4.2.9.2. договору, банк зупиняє нарахування відсотків за несанкціонованою кредитною заборгованістю на таку прострочену суму та починає нараховувати пеню на суму простроченої несанкціонованої кредитної заборгованості у розмірі, що зазначений в Тарифах до договору, яку держатель зобов`язаний сплатити банку. В день сплати держателем простроченої заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю в повному обсязі, банк припиняє нарахування пені. Як свідчать матеріали справи, позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надававши позичальнику обумовлену суму кредиту на погоджені з ним цілі, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, обов`язкові платежі в рахунок погашення кредиту та процентів згідно погодженого (підписаного) сторонами Графіку платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 500816882 від 08 травня 2019 року своєчасно не вносив, останній платіж за кредитом не повністю внесено відповідачем 10 червня 2019 року, внаслідок чого станом на 22 липня 2021 року, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 221 036,15 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 168 143,13 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 47493,02 грн., штрафів в розмірі 5400 грн , що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 11). Так, основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню . Суд виходить з презумпції правомірності та чинності правочину у формі акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500816882, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08 травня 2019 року, підписаної [PERSON] , яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Умовами для укладання такої угоди визначено тип кредиту - кредит готівкою , сума кредиту - 168143,13 грн, процентна ставка - 23,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 36 місяців, тобто до 10 травня 2022 року. Відповідно до умов оферти (акцепту), кредит надається позичальнику: для власних потреб у розмірі 168143,13 грн шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Передбачено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов угоди та договору. Своїм підписом у оферті [PERSON] підтвердив, що отримав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №500816882, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08 травня 2019 року . Таким чином, вказані вище обставини свідчать, що з моменту підписання банком отриманого відповідачем акцепту, угода про надання кредиту № 500816882 від 08 травня 2019 року набула чинності, [PERSON] погодився з визначеними у оферті умовами кредитування. Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем усієї суми кредиту у розмірі 168143,13 грн та визнання ним кредитних зобов`язань з огляду на часткову сплату кредиту. Отже, банк на виконання умов вказаного кредитного договору надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому розмірі, позивач довів належними та достовірними доказами обставини щодо укладення між сторонами кредитного договору, проте відповідач зобов`язання, передбачені вказаним договором, у повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ Альфа-Банк . Враховуючи, що умовами угоди про надання кредиту № 500816882 від 08 травня 2019 року, яка підписана сторонами, передбачено обов`язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 23,00% річних, і відповідачем не доведено факту їх сплати, тому суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості по відсотками в сумі 47493,02 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] неустойки у вигляді штрафу в сумі 5400 грн, то суд зазначає наступне. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2019 року [PERSON] був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 9), згідно якого штраф за кожне прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів становить 200 грн., а за кожне прострочення платежу, що триває п`ять та більше діб - 400 грн. Отже, відповідач [PERSON] , підписавши зазначений паспорт споживчого кредиту, тим самим погодився з такими умовами кредитування. Однак, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.11) штраф нарахований за прострочення зобов`язання 600 грн за кожний місяць на загальну суму 5400 грн. Приймаючи до уваги, що згідно паспорту споживчого кредиту (а.с. 9), штраф за кожне прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів становить 200 грн., а за кожне прострочення платежу, що триває п`ять та більше діб - 400 грн, то нарахована сума штрафу підлягає зменшенню до 3600 грн (400 грн х 9 (відповідно до кількості місяців, вказаного з розрахунку 600 грн) =3600 грн). Як вказав Європейський суд з прав людини, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3315, 54 грн (а.с. 1). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 КПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3289 грн 23 коп. (221036,15 грн : 219236,15 грн= 1,008 грн ; 3315,54 грн : 1,008 грн = 3289 грн 23 коп.).

Outcome: partial