Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з сином та визначення способів участі у вихованн і спілкуванні з сином, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . З червня 2019 року їх шлюбні відносини з відповідачкою припинилися і він переїхав проживати в Черкаську область. Рішенням суду з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі ј частини усих видів його заробітку (доходу). Місце проживання їх сина після розірвання шлюбу визначено з відповідачкою. Однак на даний час відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, позбавляє його можливості бачитися з ним. Просить суд: зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином; встановити такі способи його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] : -спілкування телефоном кожної суботи з 19 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.; -побачення два рази на рік по 10 днів (влітку та взимку). Відповідачка [PERSON] надала суду відзив, в якому заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не довід належними доказами якими конкретно її діями йому створюються перешкоди у спілкуванні з сином. Позивач сам не виявляє бажання спілкуватися з сином, не цікавиться його навчаннням та вихованням, рідко телефонує. Спосіб спілкування телефоном, про який просить позивач у своїй позовній заяві суперечить інтересам дитини. На даний час у сина взагалі відсутній мобільний телефон і наміру його придбавати вона не має якомога довше. Що стосується позовної вимоги про побачення два рази на рік по 10 днів (влітку та взимку), то незрозуміло де саме та в якому порядку має відбуватися таке побачення, в якому приміщенні, чи буде таке відповідати санітарним нормам та облаштоване для перебування дитини, яким чином дитина має доставлятися до такого приміщення, що явно не відповідає інтересам дитини. Крім того, вказує, що батько за 2,5 роки з моменту як почав проживати окремо від дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, жодної участі у його навчанні та вихованні не приймає. На розгляд справи до суду позивач [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Просив ухвалити рішення з урахування висновку органу опіки та піклування. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2019 року. На підставі судового наказу від 26 серпня 2020 року із [PERSON] стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усих видів його заробітку (доходу). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 25 січня 2022 року № 01.1-23-10, орган опіки та піклування вважає за можливим встановити позивачеві [PERSON] порядок спілкування з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , а саме: в неділю з 12-00 год. до 16-00 год. в місцях загального користування (парки, сквери, розважальні заклади, тощо); 10 днів у період літніх канікул за попередньою домовленістю між батьками, з урахуванням стану здоров`я дитини. Оскільки батьки не можуть прийти до спільної згоди в порядку участі батька у спілкуванні з малолітнім сином, то дане питання може бути вирішене в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування Суд аналізуючи досліджені докази приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] не довів належними та допустимими доказами свої вимоги щодо того, що відповідачка [PERSON] створює йому перешкоди у спілкуванні з сином, тому відмовляє у задоволенні позовної заяви в цій частині. Однак суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, але це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Зважаючи на те, що дитина є малолітньою та враховуючи висновок органу опіки та піклування про визначення порядку участі у вихованні дитини, суд приходить до висновку, що спілкування батька з дитиною доцільно встановити в неділю з 12-00 год. до 16-00 год. в місцях загального користування (парки, сквери, розважальні заклади) та 10 днів у період літніх канікул за попередньою домовленістю між батьками, з урахуванням стану здоров`я дитини. Окільки саме такий порядок буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: partial