Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

03.02.2022 року заявник [PERSON] подала до Приазовського районного суду заяву про витребування доказів, в якій просить в порядку ст. 116 ЦПК України витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТІС» (72454, Запорізька обл., Мелітопольський район, село Степанівка Перша, вулиця Мартинова, будинок 1-А, код ЄДРПОУ 31692092) наступні письмові докази: 1)довідку про нараховану та фактично сплачену орендну плату [PERSON] за договором оренди землі від 14 листопада 2007 року, за весь період його дії, тобто з листопада 2007 року по 31 грудня 2021 року; 2) належним чином завірені копії Відомостей про виплату орендної плати за цей період часу [PERSON] або його правонаступникам після його смерті, тобто після [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник, як спадкоємець [PERSON] , який помер [INFO] , стала власником земельної ділянки площею 4,1800 гектарів з кадастровим номером 2324583900:01:002:0162, розташованої за адресою: Олександрівська ТГ (колишня Новокостянтинівська сільська рада) Мелітопольський район (колишній Приазовський район) Запорізька область, яка згідно договору оренди землі від 14.11.2007 року знаходиться в оренді в у ТОВ «АГРОТІС». На даний час заявник має намір звернутися до Приазовського районного суду Запорізької області із позовною заявою до ТОВ «АГРОТІС» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, а можливо і про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання, однак, представник заявника звернувшись до ТОВ «АГРОТІС» з адвокатським запитом про надання вищевказаних документів, відповіді від підприємства не отримав. Вказує, що оскільки вона не може самостійно отримати вищевказані відомості, які зберігаються у ТОВ «АГРОТІС», що у свою чергу перешкоджає їй скласти обґрунтовану та підтверджену належними доказами позовну заяву у відповідності до приписів ЦПК України, тому вважає, що існують всі підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів. Суд, дослідивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України способом забезпечення доказів є, в тому числі витребування та (або) огляд доказів. Відповідно до положень п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, в заяві про забезпечення доказів зазначаються, між іншим, обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Згідно із ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів, заявник посилається на те, що вона не може самостійно отримати вищевказані відомості, які зберігаються у ТОВ «АГРОТІС», а вищевказана інформація є важливою для майбутнього позову. Разом з тим, слід зазначити про те, що заява про забезпечення доказів не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник до подачі позову, можуть бути втрачені або збирання чи їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим, як передбачено ч. 1 ст. 116 ЦПК України. Ненадання ТОВ «АГРОТІС» запитуваної інформації не може бути підставою припускати, що підприємство якимось чином буде перешкоджати в подальшому в наданні доказів, зокрема, після подачі заявником позовної заяви та витребування цих доказів судом після відкриття провадження у справі. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною заявника не достатньо обґрунтовано та доведено необхідність забезпечення доказів до подачі позову, та те, що відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подачі позову відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Відмовляючи в задоволенні даної заяви про забезпечення доказів до подачі позову, судом враховано, що заявник, як позивач, після пред`явлення позову не позбавлений права звернутися до суду із заявою про витребування доказів із відповідним обґрунтуванням необхідності їх витребування з огляду на заявлені позовні вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed