Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

АТ «Креді Агріколь Банк» (далі - заявник) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви зазначалося, що заявник є повним правонаступником АТ «Індекс-банк», з яким 27 червня 2008 року [PERSON] уклав кредитний договір. Проте [INFO] [PERSON] помер, і на час відкриття спадщини, за останнім залишився непогашений борг за вказаним кредитним договором. У зв`язку зі смертю позичальника банк направив на адресу державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого. Протягом 2013 та 2014 років заявник звертався із запитами до державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак з отриманих відповідей вбачалося, що заяв про прийняття спадщини або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Крім того, у 2013 році заявник звернувся з листом до Чорнобаївської районної ради, з проханням звернутися до суду із заявою про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, однак вказаний лист банку був направлений на розгляд до Чорнобаївської селищної ради. На підставі викладеного, враховуючи, що із часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] минуло більше одного року, спадкоємці за заповітом чи за законом спадщину не прийняли, а заявник не має можливості реалізувати своє право на задоволення кредиторських вимог, посилаючись на приписи законодавства та судову практику Верховного Суду, останній просив визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , а саме житловий будинок та земельну ділянку, передавши їх у власність Чорнобаївській селищній раді. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 січня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Крім того, витребувано з Чорнобаївської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] 02 лютого 2022 року від представника Чорнобаївської селищної ради за довіреністю Лисенко Л.І до суду подано письмові пояснення, відповідно до яких остання просила у задоволенні заяви відмовити, оскільки зазначила, що з 23 жовтня 2001 року разом з [PERSON] проживали, зареєстровані та вели спільне господарство його дружина [PERSON] і син [PERSON] , які проживають після смерті власника у будинку і на даний час. При цьому представник заінтересованої особи зазначила, що на час смерті [PERSON] , останній був розлучений зі своєю дружиною [PERSON] . Водночас посилаючись на приписи цивільного законодавства стверджувала, що син померлого [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, а також проживає і на даний час в будинку [PERSON] , користується його земельною ділянкою, сплачує податок на землю, прийняв речі повсякденного вжитку. Представник заявника у судовому засідання заяву про визнання спадщини відумерлою підтримав повністю, просив задовольнити. Крім того, вважав, що син спадкоємця [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину, відповідно до норм визнаних законом. При цьому зазначив, що [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] , на час його смерті, у шлюбі з останнім не перебувала. До того ж представник заявника вказував, що йому відомо про те, що в період смерті [PERSON] його син перебував в місцях позбавлення волі. Заінтересована особа у судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 27 червня 2008 року АТ «Індустріально-експортний банк», в особі заступника директора філії «Черкаська дирекція» АТ «Індекс-банк» Лаговського А.М. уклав з [PERSON] кредитний договір № 511/702511-Н (а.с. 6-10) та договір іпотеки № 511/702511-н-і (а.с. 11-15). За умовами вказаних договорів [PERSON] отримав кредит у розмірі 125615,00 гривень, зі сплатою 19% річних на залишок, терміном користування з 27 червня 2008 року до 26 червня 2018 року, передавши під іпотеку житловий будинок загальною площею 80,60 кв. м та земельну ділянку площею 0,0821 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 березня 2011 року серії [NUMBER] (а.с. 16). 29 березня 2011 року за вих. № 13206/1278 начальник управління претензійно-позовної роботи департаменту збору кредитів роздрібного бізнесу ПАТ «Індекс-банк» [PERSON] направив до Чорнобаївської державної нотаріальної контори претензію, в якій заявив вимогу до спадкоємців померлого [PERSON] на суму боргу у розмірі 146357,38 гривень (а.с. 17). Як вбачається з матеріалів справи заявник 29 березня 2013 року та 14 квітня 2014 року звертався до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із листами щодо надання інформації, чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відмовою від прийняття спадщини, чи отримували свідоцтво про право на спадщину (а.с. 19). Водночас, Чорнобаївська державна нотаріальна контора у своїх відповідях від 02 квітня 2013 року та 23 квітня 2014 року повідомила, що після смерті [PERSON] , заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини в нотаріальну контору не поступали, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 18, 20). Разом з тим заявник 17 квітня 2013 року направив на адресу Чорнобаївської районної ради листа з проханням подати заяву до суду про визнання відумерлою спадщини [PERSON] , що складається з вказаних житлового будинку та земельної ділянки, і прийняти у власність зазначене майно (а.с. 21-23). Листом від 24 квітня 2013 року № 107 Чорнобаївська районна рада повідомила, що лист заявника від 17 квітня 2013 року був надісланий Чорнобаївській селищній раді для відповідного реагування (а.с. 24). Відповідно до довідки Чорнобаївської селищної ради від 02 лютого 2022 року № 259, виданої на підставі погосподарської книги № 3 (особовий рахунок № [NUMBER] ), до складу сім`ї померлого [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , входили [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), який після смерті батька прийняв спадщину згідно зі ст. 1268 ЦК України (а.с. 50). Крім того, зі змісту копії матеріалів спадкової справи (а.с. 53-58), направленої Чорнобаївською державною нотаріальною конторою листом від 02 лютого 2022 року № 23/01-16 (а.с. 52), на виконання ухвали суду, вбачається, що в них міститься подана заявником претензія. Також в матеріалах спадкової справи містяться копії претензій про задоволення грошових вимог кредитора - КС «Альянс» до спадкоємців померлого [PERSON] у розмірі 12979,75 гривень та від КС Кредит-СоюЗ» щодо грошових зобов`язань [PERSON] у розмірі 23901,98 гривень, а також копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02 лютого 2022 року № 68366501, що підтверджує чинність спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] та засвідчує відсутність свідоцтв про право на спадщину, витягів зі Садкового реєстру (спадкові справи) від 06 квітня 2011 року № 26620350; зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06 квітня 2011 року № 26620340; про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 квітня 2011 року № 26620404. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). У ч. 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, чинне законодавство пов`язує можливість прийняття спадщини не тільки з фактом подання заяви про прийняття спадщини, а і з самим фактом проживання за однією адресою з померлим. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, з наведених норм цивільного законодавства вбачається, що не звернення спадкоємця до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не може свідчити про відумерлість спадщини, оскільки в даному випадку син померлого [PERSON] - [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги, на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , а тому він вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, принаймні заявником протилежного не доведено. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно зі ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. З огляду на наведені правила розгляду заяв про відумерлість спадщини заявник зобов`язаний був зазначити та надати до суду докази не тільки щодо відсутності заяв про прийняття спадщини спадкоємцями та/або їх відмову від прийняття спадщини, а і щодо відсутності фактів, за якими особи могли вважатися такими, які прийняли спадщину, зокрема, внаслідок спільного проживання з померлим боржником його сина. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 205/2330/17, від 10 лютого 2021 у справі № 700/784/19, а також від 21 грудня 2021 року у справі № 508/283/19. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, враховуючи викладене, беручи до уваги те, що після смерті [PERSON] спадкоємцем є його син [PERSON] , який проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входить спірне нерухоме майно, а також останній не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від її прийняття, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою, оскільки заявник, відповідно до вимог ст.ст. 335, 1277 ЦК України не довів обставин щодо відсутності спадкоємців за законом, усунення їх від права на спадкування або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed