Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано наступним чином. [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2019 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.01.1996 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частини земельної ділянки, площею 0,0317 га, що складає 50,48% (або 631/1250 частин) від площі 0,0628 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2310100000:04:032:0392, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 452429 від 06.11.2009 року. Після смерті [PERSON] право на спадкування за законом, як спадкоємиця першої черги отримала дружина померлого, позивач, [PERSON] , яка спадщину у встановленому законом порядку, своєчасно прийняла, звернулася з відповідною заявою до нотаріуса. Спадкова після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Чорненькою О.М., спадкова справа № 40/2019 за 2019 рік. У теперішній час, оформити спадщину після смерті чоловіка, [PERSON] позивач у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості через розбіжності площі земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 452429 від 06.11.2009 року (площа ділянки вказана - 0,0317 га, що складає 50, 48 % від площі 0,0628 га) та рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2009 року (справа № 2-3313/2009), згідно якого за [PERSON] було визнано право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці, площею 319 кв.м., і рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2008 року (справа № 2-482/2008), яким визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] виділена земельна ділянка площею 331,49 кв.м. Крім того, у державному акті на право власності на земельну ділянку, частка спадкодавця зазначена у відсотках замість ідеальної частки, як того вимагає чинне законодавство. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, Чорненької О.М. № 96/02-31 від 21.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, після смерті чоловіка позивача, [PERSON] . Позивач просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на частину земельної ділянки площею 0, 0317 га в межах згідно з планом, що складає 50,48% (що є 631/1250) від площі 0, 0628 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2310100000:04:032:0392, в порядку спадкування за законом після смерті, [INFO] , чоловіка - [PERSON] . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали заяву щодо слухання справи за відсутності. Підтримали позовну заяву. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних документів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, той з подружжя, який його пережив. [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2019 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.01.1996 року. За життя [PERSON] не складав будь-яких заповітів, тому спадкування після його смерті повинно проводитись за законом. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, Чорненької О.М. № 96/02-31 від 21.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, після смерті чоловіка позивача, [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення тридцять другої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №61/63 від 16.04.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0317га., що складає 50,48% від площі земельної ділянки 0,0628 га, за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ОП ЗМБТІ, про поділ майна, що суспільній частковій власності - домоволодіння [ADDRESS] з припиненням права спільної часткової власності, виділ в натурі житлових будинків в окремі домоволодіння з присвоєнням окремої поштової адреси та визнання права власності на окремі домоволодіння. Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення судом задоволено позов, поділено майно, що є у спільній частковій власності - домоволодіння [ADDRESS] , виділено в натурі житлові будівлі та споруди, визнано право власності на об`єкти нерухомого майна - будинки та господарські будівлі. При цьому суд не вирішувалося питання, тобто не входило до предмету спору, щодо права власності (переходу чи зміни розмірів) відносно земельної ділянки за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,0317га., що складає 50,48% від площі земельної ділянки 0,0628 га, за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею і йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 85 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності, (спільна часткова власність). Відповідно до підпункту 5.10 пункту 5 глави 1 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 у правовому документі про відчуження частки майна вказуються арифметичні (у простих дробах) частки. Відповідно до пункту 3 статті 17 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 11.02.2010 року № 1878-6 документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими документами. Відповідно до підпункту 4 пункту 21 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 реєстрацію нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав проводиться у частках (не у відсотках). Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у 7 нотаріальному порядку. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка сталася [INFO] , права власності на частину земельної ділянки площею 0, 0317 га в межах згідно з планом, що складає 50,48% (що є 631/1250) від площі 0, 0628 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved