Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала, що позивач отримала сповіщення у мобільному додатку «Дія» про наявність відкритого виконавчого провадження № 65074126 від 09.04.2021. Звернувшись до ВДВС отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого напису. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2021 з позивача стягується 9795,90 грн. боргу на користь ТОВ «Фінпром маркет» на підставі виконавчого напису № 3065 від 17.07.2020. Відповідно до змісту виконавчого напису, заборгованість у розмірі 9795,9 грн., нібито виникла у позивача на підставі кредитного договору № 105643889 від 13.04.2013 р., укладеного з ПАТ «Банк Форвард», право вимоги було відступлено ТОВ`Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та відповідачу. Згідно виконавчого напису заборгованість виникла за період з 24.02.2015 р. по 17.07.2020. З відповідачем позивач не укладала жодних договорів, що мали б наслідком будь-які фінансові зобов`язання, будь-якого грошового зобов`язання перед відповідачем вона не має, з квітня 2013 р. позивач не отримувала жодної вимоги про повернення боргу, повідомлень про відступлення права вимоги. З ПАТ «Банк Форвард» не мала жодних правовідносин фінансового характеру. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 3065, виданий 17.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. є таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», підпункту 3.1. пункту 3.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, позивач не отримувала вимоги стягувача про погашення боргу. За вказаних обставин виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Позивач просила: визнати виконавчий напис № 3065, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 17.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет»заборгованості у розмірі 9795,90 грн., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду позивач подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач по справі ТОВ «Фінпром маркет» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не подали. До суду надійшла заява директора Яворського Р.І., про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України, в якій позовні вимоги визнають в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу таким, що не підлягає виконанню та у зв`язку з визнанням позову визнають позовні вимоги в частині стягнення судового збору в розмірі 454 грн. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень відносно позовних вимог не надходило, будь-яких заяв та клопотань не подавав, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності третьої особи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі № 3065, про стягнення з [PERSON] , [INFO] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за період з 24.02.2015 року по 17.07.2020 включно, суму у розмірі: 9337,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 408,73 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису , що становить загальну суму - 9795,90 грн. Постановою старшого державного виконавця Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) Кондратюк С.В. відкрито виконавче провадження № 65074126 від 09.04.2021 про примусове виконання виконавчого напису № 3065 від 17.07.2020 про стягнення боргу в розмірі 9795,90 грн з боржника [PERSON] . Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положеньстатей 87, 88 Закону «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом, та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про безспірність заборгованості боржника перед банком. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 р. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа №910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Окрім того, відповідач 10.01.2022 подав клопотання про врегулювання спору за участі судді, на думку відповідача даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, у разі сплати коштів у розмірі 1763,26 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 18 год. 00 хв. 20.01.2022 р., частина заборгованості у розмірі 8032,64 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 105643889 від 13.04.2013 та виконавчим написом № 3065 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Однак, в даному випадку врегулювання спору за участі судді відповідно до ст. 201 ЦПК України не може бути проведено, оскільки позивач заяв щодо сплати будь-яких коштів та згоди на врегулювання спору в мировому порядку не подавала. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при цьому, стороною відповідача суду не надано доказів, що при вчиненні даного виконавчого напису, нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а також і не нанадано даних, що щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, суд,

Outcome: approved