Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

02.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд\~змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року у справі №185/2534/20 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання неповнолітнього сину [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів); стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська області від 27.03.2015 року. Від цього шлюбу в них є неповнолітні діти, [PERSON] , який залишився проживати з матір`ю, [PERSON] проживає з батьком. Спочатку позивач сплачував аліменти на [PERSON] відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2019 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону починаючи з 27 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний момент позивач сплачує аліменти на [PERSON] відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року у справі № 185/2534/20, розмір яких було змінено на 1/6 (одна шоста) частини заробітку (доходів) позивача. Зазначав, що 20.02.2016 року він одружився, зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від спільного шлюбу з [PERSON] в них [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Тобто, позивач утримує сина - [PERSON] , дружину, яка знаходиться в декретній відпустці, синів [PERSON] , [PERSON] , а також сина дружини від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач разом з [PERSON] є багатодітною сім`єю. Також позивач утримує батька пенсіонера, який проживає на сусідній вулиці. Вважав, що його матеріальний та сімейний стан на даний час змінився. Оплата підвищеного розміру аліментів на утримання сина [PERSON] порушує право інших дітей на рівне забезпечення їх батьками. Представник відповідачки подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити в позові. У відзиві вказав, що, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану. Позивачем при складані позову не враховано те, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан погіршився, що позивач змінив місце роботи чи його заробітна плата зменшилась, не надав суду на підтвердження того, що на його утриманні знаходиться його батько [PERSON] , який отримує пенсію. З моменту набрання законної сили рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/2534/20 від 10.12.2020 року матеріальний стан відповідача не погіршився, що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви Довідками ПАТ «Інтертайп НТЗ» та ТОВ «Інтерпайп Україна» про його доходи за 2020-2021 роки. Ухвалою суду від 25.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позову в повному обсязі, просила задовольнити позов. Додала, що син [PERSON] на даний час є повнолітнім, навчається на першому курсі, проте батько його все одно утримує. В судовому засіданні представник відповідачки підтримав доводи відзиву на позов, додатково вказав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту прав, згідно ст.192 СК України аліменти не можуть бути змінені, можуть бути зменшені або збільшені. Зазначив, що відповідачка зараз працює лікарем у приватній клініці, не має відомостей, який дохід отримує на даний час. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2002 року, рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2015 року у справі № 206/634/15-ц шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні у відповідачки, матері дитини [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який на час вирішення даного спору судом є повнолітнім. 20 лютого 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , у шлюбі у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад\~сім`ї №2637 від 05 липня 2021 року за адресою реєстрації місця проживання [PERSON] по [ADDRESS] також зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту від 12 липня 2021 року про фактичне проживання, складеного позивачем та сусідами, по [ADDRESS] вбачається, що разом з позивачем також проживають дружина [PERSON] та її син [PERSON] , 2008 р.н. [PERSON] , позивачу, та [PERSON] 06.07.2021 р. видано посвідчення Лівобережним управлінням УСЗН [NUMBER] , як багатодітній сім`ї. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року (справа № 185/2534/20) змінено розмір аліментів, які стягнуті рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року у справі №185/1842/19 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону починаючи з 27 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, вирішено стягнути аліменти з [PERSON] \~ на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 (одна шоста) частини заробітку (доходів) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] . Дослідивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що на утриманні у позивача перебувають неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також дружина, [PERSON] , яка доглядає дитину, яка не досягла трирічного віку. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що на утриманні відповідача знаходиться його батько [PERSON] , 1949 року народження. Доводи позивача про те, що на його утриманні знаходиться [PERSON] , син дружини від першого шлюбу, є необґрунтованими, оскільки [PERSON] має батьків, які самостійно повинні утримувати свою дитину згідно вимог Сімейного кодексу України. Відповідачка, [PERSON] , до жовтня 2021 року працювала лікарем в КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування», за шість місяців роботи з травня 2021 року по жовтень 2021 року їй нараховано дохід 90665,98 грн, з яких сплачено аліменти та податки. Відомостей про доходи на даний час суду не надано, оскільки відповідачка звільнилась, нещодавно влаштувалась на нову роботу. Позивач, [PERSON] працює в ТОВ «Інтертайп Ніко Тьюб», на посадах головного метролога та провідного інженеру, за шість місяців роботи з травня 2021 року по жовтень 2021 року нараховано дохід 333193,63 грн та 44398,16 грн, з яких сплачено аліменти та податки. Тобто середньомісячний нарахований дохід приблизно складає 62\~931,97 грн. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року (справа № 185/2534/20) було встановлено, що на час розгляду справи № 185/2534/20, [PERSON] з січня 2020 року отримував середньомісячний дохід приблизно - 71504 грн. Тобто матеріальний стан позивача на час розгляду справи змінився, розмір його доходів зменшився. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки від іншого шлюбу з [PERSON] має двох неповнолітніх дітей на утриманні, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також змінився матеріальний стан, оскільки дохід зменшився. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким\~вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти\~\~одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року у справі №185/2534/20 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті\~141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові\~від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першоїдругої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Суд, встановив, що матеріальний і сімейний стан позивача [PERSON] змінилися, проте, оскільки рішенням суду присуджено стягувати з нього аліменти в частці від заробітку, то, відповідно, зважаючи на те, що його доходи зменшились, 1/6 частина доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання сина, також зменшиться. При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року у справі №185/2534/20 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей від іншого шлюбу, без доведення наявності достатніх підстав, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі\~№ 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21 (провадження № 61-15542св21). Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed