Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва на утримання сина [PERSON] , [INFO] з ј частки на 1/6 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня ухвалення судового рішення до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2018, змінено розмір аліментів, та стягнуто з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка не дає можливості допомагати та бачитися з дитиною, приймати участь у його вихованні. 21 лютого 2019 року він уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Тобто, на його утриманні, крім дитини від першого шлюбу, знаходяться його дружина та дитина у віці від трьох років. Після народження дитини у другому шлюбі, його матеріальний стан суттєво погіршився, на даний час він перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний. Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що станом на 08.04.2021 вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу. Її місячний дохід складає 860,00 грн. на місяць допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач має заборгованість по аліментам, яка станом на 01.02.2021 складає 55918,99 грн. До того ж часу позивач виконував нерегулярні платежі, не повідомляв роботодавця про наявність відкритого виконавчого провадження, ухиляючись таким чином від виплат з аліментів у належному розмірі. Самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість пред`явлення позовної вимоги та беручи до уваги заборгованість по аліментам, вказаний позов є спробою уникнення батьківських зобов`язань по відношенню до дитини. Ухвалою суду від 30.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 13.04.2021, відзив [PERSON] на позовну заяву повернуто відповідачці без розгляду. Ухвалою суду від 14.06.2021, цивільну справу призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.08.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить відмовити в задоволенні позову. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009. Шлюб між сторонами розірвано в 2015 році. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2018, зокрема, змінено розмір аліментів, що стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2013 року (справа 484/3420/13-ц), з 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів за цим рішенням суду проводити з 22.03.2018р. до досягнення дитиною повноліття. Відкликано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2013 року (справа 484/3420/13-ц). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2019 року. [PERSON] має малолітнього сина від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки з Миколаївського міського центру зайнятості від 01.02.2021 за вих. № 25, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Миколаївському міському центрі зайнятості з 27 жовтня 2020 року. Відповідачка в своєму відзиві зазначає, що у неї на утриманні перебуває малолітня донька, від іншого шлюбу. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] . З розрахунку заборгованості з аліментів, наданого старшим державним виконавцем Наумовою Г.Г., вбачається, що [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2018, яка станом на 01.02.2021 становить 55918,99 грн. Суд вважає доведеними твердження позивача, про не можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку щомісячно у зв`язку зі зміною його сімейного стану. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2018 року, з 1/4 частини з усіх видів заробітку до 1/6 частини з усіх видів заробітку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved