Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач Комунальне\~підприємство Вінницької\~міської ради\~«Вінницяміськтеплоенерго» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за спожиті\~послуги з\~централізованого теплопостачання,\~який мотивований\~тим,\~що позивач\~є організацією,\~що надає\~населенню послуги\~з централізованого\~опалення та\~гарячого водопостачання\~відповідно до\~умов,\~визначених Правилами\~ надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21.07.2005\~року №\~630,\~та Законом\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги».\~Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] систематично\~отримують від\~підприємства послуги\~з централізованого\~опалення і\~заборгували за\~надані послуги\~за період\~з 05.2018\~року до\~03.2021\~року 53337,24\~грн.\~Крім того,\~за прострочення\~оплати нараховано 3%\~річних \~817,47\~грн.\~та інфляційні\~втрати \~803,91\~грн.\~У добровільному\~порядку боржники\~сплатити борг\~відмовляються,\~у зв`язку\~з чим\~комунальне підприємство\~Вінницької міської\~ради «Вінницяміськтеплоенерго»\~терпить матеріальні\~збитки та\~було вимушено\~звернутися до\~суду з\~даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які вони отримали 14.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2105022586622. 25.01.2022 року представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Хейнісом О.Г. на адресу суду надано відзиви на позовну заяву від 20.01.2022 року, у яких зазначено, що позовні вимоги відповідачами не визнаються, вони вважають їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке: позивачем пропущено строк позовної давності по сумам, нарахованим до грудня 2018 року, а саме в розмірі 6512,08 грн.; позовні вимоги до [PERSON] пред`явлені безпідставно, оскільки він став власником 100% квартири лише після смерті батька, який помер [INFO] ; позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] пред`явлені безпідставно, оскільки вони не є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] ; позивачем взагалі не доведено факт надання відповідачам послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення. 07.02.2022 року позивачем Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» надано на адресу суду відповідь на відзив №05/326 від 04.02.2022 року, у якій позивач наполягав на задоволенні позовних вимг у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, відзиви на позовну заяву від 20.01.2022 року, відповідь на відзив №05/326 від 04.02.2022 року, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово комунальних послуг. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року у справві №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними; відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі; зазначене також узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Судом встановлено, що помешкання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення, які надаються КП ВМР «ВМТЕ»; доказів ненадання позивачем таких послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачами суду надано не було. З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] - з 2003 року, [PERSON] з 2007 року, [PERSON] з 2003 року, що також підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 10.12.2021 року №92218, №92217, №92216 (а.с. 7; 27-31). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, однак як вбачається із розрахунку суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з урахуванням 3% річних, суми втрат від інфляції, відповідачі заборгували за надані послуги центрального теплопостачання та гарячого водовідведення за період з 05.2018 року до 03.2021 року суму в розмірі 54958,62 грн., з яких сума заборгованості за спожиті послуги з центрального теплопостачання та гарячого водовідведення 53337,24 грн., 3% річних 817,47 грн. та інфляційні втрати 803,91 грн. \~ \~ \~ \~Однак,\~суд не\~у повній\~мірі погоджується\~з наданим\~розрахунком заборгованості\~за спожиті\~послуги з\~центрального теплопостачання\~та гарячого\~водовідведення з\~огляду на таке. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Хейніс О.Г. у відзивах на позовну заяву просив застосувати строк позовної давності по сумам заборгованості, нарахованим до грудня 2018 року, оскільки позивач звернувся до суду з позовом в грудні 2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, суд доходить до висновку про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального теплопостачання та гарячого водовідведення, а тому стягненню підлягає сума заборгованості за спожиті послуги з центрального теплопостачання та гарячого водовідведення у межах строку позовної давності (за три роки до звернення до суду з позовом, тобто з 12.2018 року) - у розмірі 46825,16 грн. (53337,24 грн. (сума заборгованості за спожиті послуги з центрального теплопостачання за весь період) 6512,08 грн. (сума заборгованості за спожиті послуги з центрального теплопостачання, нарахована до 11.2018 року включно). Що стосується стягнення 3% річних 817,47 грн. та інфляційних втрат 803,91 грн., то суд зазначає таке. Дійсно, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, з наданих позивачем Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» розрахунків суми втрат від інфляції не вбачається, що при їх здійсненні враховано Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових прав, викладені у Листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р, відповідно до якого «сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця червня». Натомість, з вказаного розрахунку вбачається, що позивачем не враховано вказані вище рекомендації. Що стосується трьох процентів річних, то позивачем - Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» здійснено розрахунок 3% річних із загальної суми заборгованості без урахування застосування судом строків позовної давності до заборгованості, нарахованої до 12.2018 року. Отже, надані позивачем розрахунки суми втрат від інфляції та 3% річних не можуть бути взяті судом до уваги як достатні та допустимі докази, а тому у цій частині вимог відповідно до положень ст. 81 ЦПК України позов є недоведеним. Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами щодо обов`язку споживачів здійснювати оплату за житлово комунальні послуги, права та законні інтереси позивача відповідачами порушені, а тому вимоги Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» підлягають частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з центрального теплопостачання та гарячого водовідведення за період з 12.2018 року до 03.2021 року у розмірі 46825,16 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» по 644,68 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 85,2%).

Outcome: partial