Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивачкою заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 28.02.2003, з посиланням на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей. Сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, вони втратили почуття взаємоповаги один до одного, наразі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2022 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.02.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , в якій остання просить справу розглядати у її відсутність, просить шлюб розірвати, судовий збір з відповідача не стягувати, прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати. 18.02.2022 до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.02.2003, судом встановлено, що сторони 28.02.2003 зареєстрували шлюб, актовий запис №105 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.12.2010 та серії [NUMBER] від 10.01.2006 відповідно (а.с.5-6). Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились та позиція відповідача, який не заперечив проти розірвання шлюбу. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Виходячи із резолютивної частини позову та поданих до суду заяв [PERSON] та [PERSON] вирішення питання про місце проживання дітей сторонами перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Зі Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.02.2003, вбачається, що при одруженні позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Разом з тим, позивачка в поданій заяві від 18.02.2022 просила не стягувати судовий збір з відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачкою.

Outcome: approved