Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

21.07.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.06.2020 року № 1039, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б), яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором, яка складає 184005,00 грн; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) всі понесені та документально підтверджені судові витрати. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що оспорюваний ним виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, бо вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Так, як пояснив позивач, стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів щодо нотаріально посвідчених угод, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Проте всупереч нормам матеріального права, що регулюють відносини зі стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович безпідставно вчинив оспорюваний виконавчий напис, оскільки кредитний договір № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, який був укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] , не був посвідчений нотаріально. При цьому кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також позивач пояснив, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. З-поміж іншого позивач зазначив, що ПАТ «Кредитпромбанк» (первісний кредитор) у зобов`язанні вже реалізував своє право на дострокове стягнення позики, звернувшись до суду та пред`явивши до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, про що є відповідні рішення судів, а також сплив визначений договором строк кредитування 04 жовтня 2014 року, право стягувача нараховувати проценти за кредитом припинилось, сплив строк позовної давності за вимогою про сплату процентів та пені. На думку позивача, у відповідача відсутнє право на стягнення нарахованих процентів, неустойки (пені), та вимога відповідача про їх стягнення є необґрунтованою. Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 25.06.2020 року № 1039, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем. Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, заперечуючи проти заявлених позовних вимог. Так, за твердженнями відповідача, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребуванні від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Отже, мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Тому сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому законодавець визначає обов`язок боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних за весь час прострочення, тобто з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Також відповідач зазначив, що посилання позивача на те, що пункт 2 (розділу 2) Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Постанова № 1172), якою затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, втратив чинність, є безпідставним, бо наказ про скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта відсутній та Постанова № 1172, на підставі якої вчинено виконавчий напис, не виключена з державного реєстру нормативно-правових актів, а тому ця норма є чинною. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Третя особа у встановлений судом строк не надала суду пояснень по суті спору. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити їх повністю, стягнути на його користь всі понесені ним судові витрати зі сплати судового збору. Також позивач зазначив, що ним було допущено прострочення платежів за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, проте відповідач не направляв на його адресу вимогу щодо стягнення заборгованості з 02.08.2017 року по 13.05.2020 року у загальному розмірі 184005,00 грн. Крім того, боржник вказав, що він не був повідомлений про зміну стягувача, йому не було надано доказів переходу прав стягувача до відповідача, та відповідачем не було надано доказів надіслання вимоги про необхідність сплати 3% річних, пені та штрафу. З-поміж іншого позивач повідомив, що з приводу спору між сторонами про стягнення заборгованості є рішення судів, які набрали законної сили, та заочним рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 14.09.2015 року, справа № 203/3290/15-ц, було відхилено позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.07.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича належним чином засвідчені копії: матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 1039, вчинений 25.06.2020 року, у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. відмовлено. Ухвалою суду від 30.07.2021 року було задоволено повністю заяву позивача про забезпечення позову від 28.07.2021 року та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 25.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1039, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором, яка складає 184005,00 грн, в межах виконавчого провадження № 62477983, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 06.07.2020 року. Ухвалою суду від 26.10.2021 року було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином засвідчені копії: документів, на підставі яких 25.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 1039, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 184005,00 грн; договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого 20.05.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Дариною Геннадієвною за реєстровим номером № 1134, за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк»; договору купівлі-продажу майнових прав № 949/К, посвідченого 09.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем, за реєстровим номером № 661, за кредитним договором №\~31/44/07-А від 05.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», або надати суду інформацію про неможливість їх надання із зазначенням причин цього та наданням відповідних доказів на підтвердження цього; у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено. 15.11.2021 року відповідач на виконання ухвали суду від 26.10.2021 року надав суду документи, витребувані судом, а саме: копію кредитного договору № 31/44/07-А від 05.10.2007 року; копію договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року; копію договору № 949/К купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року; копію додатку № 1 до договору № 949/К купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року; копію протоколу № 31/05-2019 загальних зборів учасників ТОВ «Вердикт Капітал»; копію наказу № 26-К про призначення на посаду генерального директора за сумісництвом. Ухвалою суду від 10.12.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та застосування до відповідача заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. У судове засідання, призначене на 11.02.2022 року, з`явився позивач, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. З огляду на положення ст.ст. 128, 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності інших учасників справи. Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення позивача по суті позовних вимог, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухано заключне слово позивача. 11.02.2022 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (банк) та позивачем [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №\~31/44/07-А, за умовами якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 39473,16 грн за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту терміном по 03.10.2014 року включно (а.с.33-37, 145-150). 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення) та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (а.с.151-156). 09.07.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення (повторне заочне) в цивільній справі № 2-3477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року 197483,67 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 177167,46 грн, заборгованості за відсотками 17753,48 грн, пені по простроченій заборгованості по кредиту 29,44 грн, пені по простроченій заборгованості по відсотках 2568,78 грн та у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DN/851/LK від 03.10.2007 року 14220,39 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 9599,84 грн, пені по простроченій заборгованості по кредиту 4620,55 грн, та у рахунок повернення судових витрат 2860,99 грн, а разом 214565,05 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 15.11.2013 року за результатами апеляційного оскарження на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року, якою була відхилена апеляційна скарга [PERSON] та залишено без змін повторне заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року (а.с.38-41). 14.09.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, справа № 203/3290/15-ц, яким було відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке було мотивоване тим, що після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», рішенням суду було задоволено раніше заявлені вимоги попереднього кредитора в особі Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» та достроково стягнуто на користь останнього з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~31/44/07-А від 05.10.2007 року. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що заявлені Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» вимоги про стягнення заборгованості, що виникла станом на 06.04.2015 року, за кредитним договором дія якого була припинена у зв`язку з достроковим стягненням заборгованості попереднім кредитором на підставі заочного рішення суду від 09.07.2013 року, що набрало законної сили, є такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. А позивач, як правонаступник права вимоги за укладеним кредитним договором, не позбавлений можливості захистити своє право у інший передбачений законом спосіб, шляхом подання відповідної заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні та залучення його в якості стягувача, або шляхом звернення до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» щодо виконання умов розділу 4, укладеного між ними договору купівлі-продажу від 20.05.2013 року. Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили станом на 20.05.2013 року (а.с.42-43). 09.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (АТ «Дельта Банк», продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ТОВ «Вердикт Капітал», покупець) був укладений договір № 949/К купівлі-продажу майнових прав, за яким продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (боржники), які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1, 2 до цього договору (право вимоги). За відомостями з додатку № 1 до договору № 949/К купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] , в тому числі за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року (а.с.157-163). 25.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1039, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, укладеним ним з Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (код ЄДРПОУ 21666051). Правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 20.05.2013 року, в тому числі за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, укладеним між громадянином [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», є ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020). Правонаступником ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №\~949/К купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року, укладеним між громадянином [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», є ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749). Загальна сума заборгованості за період з 02.08.2017 року по 13.05.2020 року складає 184005,00 грн (а.с.30). 06.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було відкрито виконавче провадження, ВП № 62477983, щодо примусового виконання виконавчого напису № 1039, виданого 25.06.2020 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором, яка складає 184005,00 грн (а.с.31-32). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 25.06.2020 року № 1039, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором, яка складає 184005,00 грн ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3\~Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №\~1172\~(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, у подібних правовідносинах, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа № 310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.\~Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 5, 6 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач не довів того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мав безспірну кредитну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у кредитному договорі та у виконавчому написі станом на час його вчинення. Крім того, спірний виконавчий напис вчинено на підставі копії кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. Також, вирішуючи спір між сторонами по суті, суд бере до уваги те, що сума заборгованості позивача за кредитним договором від 05.10.2007 року №\~31/44/07-А є спірною та спори між сторонами договору та правонаступниками стягувача були вирішені в судовому порядку та відповідні рішення судів набрали законної сили, а саме: рішення (повторне заочне) Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року в цивільній справі № 2-3477/11 (набрало законної сили станом на 15.11.2013 року) та заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2015 року, справа №\~203/3290/15-ц (набрало законної сили станом на 20.05.2013 року). З-поміж іншого, твердження відповідача спростовуються також тим, що з матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від позивача як боржника первинні бухгалтерські документи щодо погашення ним кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), враховуючи, що позивач заперечує розмір заборгованості, вказаний в кредитному договорі за період стягнення з 02.08.2017 року по 13.05.2020 року. Також з наявних в матеріалах справи письмових доказів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису заборгованість позивача була саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі. При цьому відповідачем не було доведено факту направлення на адресу позивача та отримання ним вимоги відповідача про сплату наявної кредитної заборгованості, надання її нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та відповідач не довів суду безспірність розміру кредитної заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі. Своєю чергою, позивач звернувся до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.\~133, 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1362,00 грн, що складається з судового збору у розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви та судового збору у розмірі 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову від 28.07.2021 року, яка ухвалою суду від 30.07.2021 року була задоволена повністю.

Outcome: approved