Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» на її користь матеріальні збитки в розмірі 14536,08 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.06.2019 року у справі № 528/386/18, що набрало законної сили, визнано недійсним договір оренди землі від 10.01.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «СГ Олексіївське», скасовано державну реєстрацію, внесену до державного реєстру 27.01.2016 року за № 13030899 та зобов`язано ТОВ «СГ Олексіївське» повернути [PERSON] земельну ділянку як власнику. Зазначає, що ТОВ «СГ Олексіївське» до цього часу земельну ділянку орендодавцеві не повернуло, на телефонні дзвінки не відповідає, ухиляється від зустрічей, а тому своїми протиправними діями в частині порушених законних прав позивача як власника земельної ділянки, заподіяв позивачу матеріальні та моральні збитки. Матеріальні збитки полягають у недоотриманні доходу у формі орендної плати (упущена вигода) за користування земельною ділянкою без належної правової підстави. А також [PERSON] вважає, що має право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Крім того, вказує, що діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінила у 20 000 грн. Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 09.03.2021 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ 39378950) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , матеріальні збитки в розмірі 14536,08 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 08 коп.). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ 39378950) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , моральну шкоду в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч) грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ 39378950) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати в сумі 1681 грн. 60 коп. 01.04.2021 року від директора ТОВ «СГ Олексіївське» [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 09.03.2021 року. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.05.2021 року заочне рішення суду від 09.03.2021 року за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 21.05.2021 року від представника відповідача, адвоката Рябеки Р.М. надійшов відзив на позов. Зі змісту відзиву вбачається, що ТОВ «СГ Олексіївське» позовні вимоги не визнає, оскільки позивач в обґрунтування своєї позовної заяви стверджує, що станом на 14.05.2020 року відповідач земельної ділянки наймодавцеві не повернув, на телефоні дзвінки не відповідає, ухиляється від зустрічі з власником земельної ділянки тощо. У зв`язку з цим позивач вважає, що вона втратила дохід у виді орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2019 рік у сумі - 7268,04 грн., та що наймодавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. У даному випадку, якщо суму не отриманої орендної плати за 2019 рік в розмірі 7268,04 грн. подвоїти, то вона складає 14536,08грн. Зазначає, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки спірна земельна ділянка (кадастровий номер 5320883200:00:001:1072) була повернута позивачеві, як власнику, ще 20.12.2019 року, про що мається написана [PERSON] власноруч розписка про отримання коштів у сумі 2250,24 грн. та відсутність претензій у [PERSON] до ТОВ «СГ Олексіївське» по справі 528/386/18. Окрім того, у ТОВ «СГ Олексіївське» відсутня заборгованість перед позивачем у сплаті останній орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, оскільки позивачу сплачено за період з 2016 року по 2019 рік включно грошові кошти у сумі 14587,20 грн., зокрема, за 2019 рік - 3646,80 грн. Додатково ТОВ «СГ Олексіївське» сплачено до бюджету податки за [PERSON] в сумі 2625,72 грн. (за 2019 рік - 656,43 грн.) та військовий збір в сумі 218,80 грн. (за 2019 рік - 54,70 грн.). З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення на її користь грошових коштів в сумі - 14536,08 грн. є безпідставними та необґрунтованими. Також з огляду на вищевикладене відповідач вважає вимоги щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, яку [PERSON] оцінює в сумі 20000,00 грн., безпідставними та необґрунтованими. Позивач та її представник адвокат Чумарний А.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пояснили, що у розписці про отримання позивачем 5000,00 грн. згідно договору оренди землі б/н від 10.01.2016 року зазначено: «Претензій по оплаті за 2018/2019 по податках за СГ «Олексіївським» за мене не маю», містяться неправдиві відомості, а саме, не рукою позивача дописано «2019». Окрім того, позивач зазначала, що 28.02.2019 року вона отримала орендну плату лише за 2018 рік. За 2019 рік нічого не отримувала, оскільки тривала судова тяганина про визнання договорів оренди землі від 10.01.2016 року недійсними та скасування державної реєстрації. Рішення суду у справі № 528/386/18 ухвалено 19.06.2019 року, окрім того, справа переглядалася Полтавським апеляційним судом. Крім того, вважають, що письмові докази, надані представником відповідача, суперечать один одному та не підтверджують того факту, що [PERSON] отримала від ТОВ «СГ Олексіївське» орендну плату за 2019 рік, хоча землею у 2019 році користувалося саме це товариство до грудня 2019 року. Також зазначили, що керівництво ТОВ «СГ Олексіївське» свідомо затягує розгляд справи, жодного разу не отримували судову повістку про виклик до суду, а коли було ухвалено заочне рішення судом, раптово подали заяву про його скасування. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Рябека Р.М. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Наголошував на тому, що [PERSON] у попередніх роках брала кошти у ТОВ «СГ Олексіївське» наперед, має невеликий пай всього 2 га, а тому орендна плата за рік становить 3646,80 грн. відповідно до договору, який в подальшому був визнаний недійсним за рішенням Гребінківського районного суду. Той факт, що [PERSON] отримувала від ТОВ «СГ Олексіївське» орендну плату у встановлених розмірах, підтверджується розписками, які містяться в матеріалах справи, оригінали яких знаходяться у відповідача. Також цей факт підтверджується відомістю під назвою «Авансові платежі в рахунок розрахунків за земельні паї», із якої вбачається, що [PERSON] отримала від ТОВ «СГ Олексіївське» 10000,00 грн. Тобто, якщо додати усі суми, що отримала [PERSON] від ТОВ «СГ Олексіївське», то орендну плату за 2019 рік вона теж отримала. Вважає, що у такий спосіб захисту начебто порушених прав, [PERSON] намагається покращити своє матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши надані письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2,000 га з кадастровим номером 5320883200:00:001:1072, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії РІ № 532846, який видано 06.06.2002 року Наталівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області (а.с.12-12 зврт.). Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.06.2019 року у справі № 528/386/18 позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, а саме, визнано недійсним Договір оренди землі від 10 січня 2016 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ39378950), та скасовано державну реєстрацію, внесену до державного реєстру 27.01.2016 року за №13030899, що здійснена державним реєстратором реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ39378950) повернути [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як власнику, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №532846, земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 5320883200:00:001:1072, що розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Олексіївське» (код ЄДРПОУ39378950), місцезнаходження юридичної особи: вул.Клубна,5, м.Яготин, Київської області, 07700) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені нею судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрат, понесених за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 2 250 грн. 24 коп. (а.с.17 -18). Відповідно до Договору оренди землі від 20.06.2019 року, між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), був укладений договір оренди, строк дії договору 7 років, оренда плата за договором становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7268 грн. в готівковій та безготівковій формі (а.с.11). Отже, із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що позивач [PERSON] втратила дохід у виді орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2019 рік в сумі - 7268,04 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018 р. становить 60567 грн.). Відповідно до Довідки № 9 від 11.05.2021 року згідно договору від 10.01.2016 року ТОВ СГ «Олексіївське» обробляли земельну ділянку [PERSON] , площею 2,00 га. Загальна сума доходу за обробку земельної ділянки за період 2016 по 2019 рік включно становить - 14587,20 грн. Окрім того, ТОВ СГ «Олексіївське» особисто сплачено податки військовий збір та прибутковий податок за [PERSON] у сумі 218,8 грнт та 2625,72 грн. відповідно (а.с.108). Як письмовий доказ на підтвердження факту отримання [PERSON] орендної плати у повному обсязі за весь час оренди, в тому числі й за 2019 рік, стороною відповідача було надано копію розписки від 28.02.2019 року, відповідно до якої [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. згідно договору оренди землі б/н від 10.01.2016 року. У розписці також зазначено, що претензій по оплаті за 2018/2019 по податках за СГ «Олексіївським» за неї, вона не має (а.с.105). Як письмовий доказ на підтвердження факту отримання [PERSON] орендної плати у повному обсязі за весь час оренди, в тому числі й за 2019 рік, стороною відповідача було надано копію відомості «Авансові платежі в рахунок розрахунків за земельні паї», де у графі під порядковим №28 вказано прізвище [PERSON] - 10000 та проставлено підпис. Із вказаного письмового доказу суду не вдалося встановити, якого числа та якого року, від кого, а також за що саме [PERSON] отримала вказані грошові кошти (а.с. 106). Як письмовий доказ на підтвердження факту отримання [PERSON] орендної плати у повному обсязі за весь час оренди, а також і за 2019 рік, стороною відповідача було надано копію розписки, у якій вказано: «Гроші у сумі 8000 грн. в рахунок паю отримала від [PERSON] [PERSON] » та проставлено підпис. Із наданого письмового доказу неможливо встановити дати написання вказаної розписки (а.с.107). Отже, надані суду стороною відповідача вищевказані письмові докази суд оцінює критично і не може надати їм належну оцінку, оскільки докази є неналежними, не містять дат та вказівки щодо призначення. У судовому засіданні було встановлено, що орендар повернув орендодавцю земельну ділянку лише у грудні 2019 року. У даному випадку, якщо суму неотриманої орендної плати за 2019 рік в розмірі 7268,04 грн. подвоїти, то вона складе - 14536,08 грн. ( 7268,04 х 2 = 14536,08 ). У судовому засіданні був допитаний в якості свідка директор ТОВ «СГ Олексіївське» [PERSON] , який пояснив, що в оренді у СГ «Олексіївське» перебувала земельна ділянка [PERSON] , СГ «Олексіївське» сплачувало орендну плату за її користування, окрім того, за орендодавців сплачувалися податки. У 2018 році позивач подала до суду, після набрання рішенням законної сили, СГ «Олексіївське» виділило землю тій особі, якій сказала позивач. Зазначив, що виплатою орендної плати займався [PERSON] . Підтвердив, що у 2019 році земельною ділянкою [PERSON] користувалося СГ «Олексіївське». Бухгалтер на підприємстві відсутній, вони самі друкують списки та виплачують людям орендну плату. Зазначив, що він не пам`ятає, хто саме робив довідку № 9 від 11.05.2021 року про отриманні [PERSON] за 2016-2019 роки суми орендної плати та сплаченого податку. Підтвердив, що підпис на довідці його особистий. Пояснив, що коли люди отримують гроші на перед в рахунок орендної плати то вони пишуть розписку, а коли розписуються у відомості то отримують саме орендну плату. У судовому засіданні також був допитаний [PERSON] , який є представником засновника ТОВ «СГ Олексіївське», [PERSON] , представляє його інтереси з 2012 року по теперішній час. У його повноваження входить юридичний та бухгалтерський супровід діяльності підприємства. Зазначив, що не спростовує викладені у відзиві доводи, що земельною ділянкою ТОВ «СГ Олексіївське» користувалося до 20.12.2019 року. Вказав, що [PERSON] отримувала саме від нього грошові кошти у м.Києві, оскільки вона та її чоловік працюють там. Пояснив, що Довідку № 9 від 11.05.2021 року формувала бухгалтер, якого вони винаймали по трудовому договору для сплати податків та усіх інших речей, пов`язаних із бухгалтерською діяльністю. Усі податки за [PERSON] сплачені, що й підтверджує той факт, що вона отримувала орендну плату за 2019 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, є слідством такої протиправної поведінки. Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. Таким чином, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. За приписами частини першої статті 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Особливості земельних правовідносин врегульовано Земельним кодексом України (частина перша статті 3 ЗК України). Згідно з частиною другою статті 157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 (далі - Порядок). За правилом пункту 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до пункту 3 цього Порядку відшкодуванню підлягають збитки, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно з п. 2 Порядку, визначаються відповідними комісіями на підставі відповідного акту. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У частині першій статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України), В силу статті 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За приписами статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Відповідно до висновку Верховного Суду України у справі №6-2588цс15 у випадку використання земельної ділянки без укладеного договору оренди землі, власник земельної ділянки має право на стягнення збитків у формі неодержаних доходів. Верховний Суд України у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-2588цс15 сформував правовий висновок, що з аналізу ст. 157 ЗК України, п.п. 1, 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів не позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та Порядком, а саме відшкодування збитків власникам земельних ділянок. Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 18.05.2016 у справі № 194гс1, від 28.01.2015 у справі 3-210гс14 та Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 909/45/17, у постанові від 02.07.2018 № 909/42/17. Позивач також заявляє вимогу про відшкодування моральної шкоди. Свою вимогу мотивує тим, що завдана їй моральна шкода полягає у тривалих стражданнях, які вона понесла і продовжує нести у зв`язку з протиправними діями відповідача. Фактично з 2016 року вона не може ефективно, з вигодою для себе розпоряджатися земельною ділянкою, вимушена відстоювати через суд свої права та охоронювані законом інтереси, при чому, витрачаючи на відновлення справедливості, попереднього стану, втрачених зв`язків, свій дорогоцінний час та здоров`я. Зусилля на відновлення втрачених зв`язків викликають душевні, психічні хвилювання, які супроводжуються безсонням, розпачем, погіршенням стану здоров`я. Наприклад, для того, щоб довести протиправне землекористування відповідачем земельною ділянкою, [PERSON] вимушена була більше року відстоювати свої права у Гребінківському районному суді Полтавської області, зокрема з 08.05.2018 року (дня звернення з позовом до суду) і до дня винесення рішення судом першої інстанції (19.06.2019 року). Кожне засідання, в якому вона приймала участь, супроводжувалося хвилюваннями, що призводило до підвищення артеріального тиску, вживанням лікарських препаратів, заспокійливих пігулок, виснаженням та стомленням. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial