Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] 27 вересня 2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 квітня 2005 року Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 20. У шлюбі народилася спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано 18 листопада 2009 року. Зазначає, що дитина проживає разом з нею. Вважає, що дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. [PERSON] стверджує, що такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 2000 (дві тисячі) гривень, оскільки він працює, але без офіційного працевлаштування. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визначити розмір аліментів на утримання дитини, в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 2005 року Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18 листопада 2009 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №295 від 18 листопада 2009 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої головним спеціалістом Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 13 вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» - установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідач [PERSON] не надав до суду інформації про своє місце працевлаштування, тому суддя позбавлений можливості встановити його місце роботи та розмір щомісячного доходу, за таких обставин суддя вважає необхідним стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, як просить позивач, а не у частці від щомісячного доходу відповідача. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1,2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, надані по справі, суддя вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його щомісячні доходи, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік дитини, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісяця на дитину на користь позивача, починаючи з 27 вересня 2021 року - дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» для дітей такого віку (дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.133, 141 ЦПК України оскільки суддя задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved