Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Броварська міська рада Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона разом із сином [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] , та не приватизована. Окрім позивача та її сина, у квартирі зареєстровані колишня свекруха [PERSON] та дочка останньої - [PERSON] . Однак, відповідачі у квартирі вже більше 16-ти років не проживають, їхні речі у квартирі відсутні. Фактичне місце проживання відповідачів позивачу не відоме. Наявність реєстрації у квартирі відповідачів, які не проживають у ній понад 16-ть років, покладає на позивача додатковий тягар по сплаті комунальних послуг, які не надаються, однак нараховуються на відповідачів, що порушує права позивача. За таких обставин, [PERSON] просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] , та зняти їх з реєстраційного обліку. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34, том 1). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року позов задоволено частково. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року скасовано і призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи Броварської міської ради Київської області у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив пояснення по суті справи, в яких не заперечував проти задоволення позовних вимог. Також, у матеріалах справи міститься заява, в якій представник Броварської міської ради Київської області просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Фактичні обставини справи, що встановлені судом. 13 червня 1975 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області видано [PERSON] ордер на квартиру [ADDRESS] (а.с. 14). Квартира не приватизована. Зі змісту вказаного ордеру вбачається, що сім`я [PERSON] складається із чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] - чоловіка, [PERSON] - сина, та [PERSON] - дочки. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 12, том 1). Згідно інформації від 27 березня 2019 року та 23 серпня 2019 року, наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб центр обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 32, 33, 53, том 1). 14 травня 2019 року депутатом Броварської міської ради Київської області Саук А.М. здійснено обстеження житлових умов у квартирі [ADDRESS] . У ході такого обстеження депутатом встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] . У квартирі зареєстровані, але, зі слів сусідів, не проживають біля 16 років [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, том 1). У матеріалах справи знаходяться копії квитанцій про сплату [PERSON] комунальних послуг за період: березень 2015 року, лютий 2016 року, та січень 2021 року. Установлено, що 21 червня 1991 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , місце реєстрації шлюбу - місто Ноябрськ. Наведене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.102 т.1) 10 листопада 1994 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , місце реєстрації шлюбу - місто Ноябрськ. Наведене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.105 т.1) Згідно копій паспортів [PERSON] та [PERSON] є громадянками Російської Федерації. (а.с. 101, 103 т.1) Свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін у даній справі, так як живе по сусідству із позивачем. У квартирі, де живе позивач, давно проживала свекруха останньої, однак на даний час там не проживає, виїхала на постійне місце проживання у Росію. У вказаній квартирі живе позивач разом із сином. Інколи туди приходить колишній чоловік позивача. Відповідачів у квартирі свідок давно не бачила. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що перебуває із позивачем у сусідських відносинах. Свідок також знає відповідачів, оскільки колись бачила їх у дворі будинку. Однак, вже давно відповідачі виїхали до Росії та у квартирі, в якій проживає позивач, не з`являються. Свідок [PERSON] пояснила, що перебуває із позивачем у сусідських відносинах. Свідок також знає відповідачів, та декілька раз була у них у квартирі. У 1990 році [PERSON] та [PERSON] виїхали на північ Росії. [PERSON] приїжджала кожен рік і платила за квартиру. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] - сестра. Вказала, що відповідачі ще при Радянському Союзі виїхали до Російської Федерації. У квартирі не проживає, але висилає гроші для оплати комунальних потреб. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Вказала, що [PERSON] платить за квартиру, але тільки рік як живе за цією адресою постійно. [PERSON] приїжджала часто, заплатить за квартиру і поїде. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. За правилом статті 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. За змістом ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями частини другої статті 107 ЖК Української РСР передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилалась на ті обставини, що відповідачі не проживають у спірній квартири без поважних причин уже понад 16 років, тому просила визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ще в 1989 році виїхала з адміністративних меж України, громадянство України не набувала, та є громадянкою Російської Федерації. Відповідач [PERSON] також є Громадянкою Російської Федерації. Відповідачі створили сім`ї на території іншої держави, постійно проживають в Російській Федерації. Зокрема, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] 1 або 2 рази на рік приїжджає в Україну, періодично сплачує комунальні платежі за квартиру. Щодо відповідача [PERSON] відсутні докази навіть періодичного перебування в Україні. З огляду на викладене вбачається, що відповідачі змінили місце проживання ще до 1991 року, вибувши на постійне місце проживання до Російської Федерації, де набули громадянства, тому на підставі статті 107 ЖК України втратили право користування спірним житловим приміщенням. Разом з тим, позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі задоволенню не підлягають, так як є передчасними та необґрунтованими. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial