Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

28 квітня 2021 року [PERSON] особі представника адвоката Линник Світлани Вікторівни звернулася до суду зпозовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї позовної заяви [PERSON] ,в особі представника адвоката Линник Світлани Вікторівни,вказує на те,що [INFO] помер батькоїї чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 червня 1991 року, якому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Осипенківською державною нотаріальною конторою 03 травня 1956 року за реєстровим № 2013 та договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 26 вересня 1969 року за реєстровим № 5078 належало 7/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] 1/2 частку житлового будинку за вказаною адресою за договором дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1975 року за реєстровим номером № 1095. Після смерті [PERSON] , спадкоємцем якого був син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 1974 року, прийняв спадщину за законом, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , чоловік Позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.12.2003р. серія [NUMBER] . За життя померлий заповіту не залишив. Після смерті Спадкодавця Позивачка звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка, [PERSON] . На підставі вказаних заяв в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області була відкрита спадкова справа № 505/2004 після померлого чоловіка Позивачки, [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2021 року № 135/02-31 Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на 7/8 частки зазначеного вище житлового будинку в зв`язку з тим, що Позивачкою до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області було надано оригінал договору купівлі-продажу, посвідченого Осипенківською державною нотаріальною конторою 03 травня 1956 року за реєстровим № 2013 та оригінал договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1975 року за реєстровим № 1095. Оригінал договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальної конторою 26 вересня 1969 року за реєстровим № 5078, спадкоємиця надати не змогла, у зв`язку з його втратою та неможливістю отримання дублікату.Відповідно в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2021р. № 135/02-31 було зазначено, що враховуюче вищезазначене Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області не має законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач та представник позивача, адвокат Линник Світлана Вікторівна, в судове засідання не з`явилися, представником подано заяву, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі та зазначили, що позов визнають та не заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 червня 1991 року, батько чоловіка Позивачки [PERSON] , якому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Осипенківською державною нотаріальною конторою 03 травня 1956 року за реєстровим № 2013 та договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 26 вересня 1969 року за реєстровим № 5078 належало 7/8 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] 1/2 частку житлового будинку за вказаною адресою за договором дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1975 року за реєстровим номером № 1095. Після смерті [PERSON] , його спадкоємець син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 1974 року, прийняв спадщину за законом, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , чоловік Позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.12.2003 р. серія [NUMBER] . За життя померлий заповіту не залишив. Позивачка знаходилась у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04 грудня 1955 року. До того ж, від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають синів, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 1961 року та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 1956 року, проте [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, на користь свої матері, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зіст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно дост. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] на момент смерті [PERSON] була його дружиною, тому вона відноситься до першої черги спадкоємців. Після смерті спадкодавця позивач звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка, [PERSON] . На підставі вказаних заяв в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області була відкрита спадкова справа № 505/2004 після померлого чоловіка Позивачки, [PERSON] . До складу спадкового майна померлого входить 7/8 (сім восьмих) часток житлового будинку [ADDRESS] , з яких: 1/2 (одна друга) частка належала спадкодавцю, 3/8 (три восьмих) частки належали [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого був син [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2021 року № 135/02-31 Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на 7/8 частки зазначеного вище житлового будинку. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2021 року № 135/02-31 зазначено, що відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII нотаріус перевіряє склад спадкового майна, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Згідно п. 4.14. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок), на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребуються відповідні документи. Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При підготовці документів до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у спадкоємця, тобто позивача, нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області було витребувано документи, які підтверджують право власності померлого [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачем до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області було надано оригінал договору купівлі-продажу, посвідченого Осипенківською державною нотаріальною конторою 03 травня 1956 року за реєстровим № 2013 та оригінал договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1975 року за реєстровим № 1095. Оригінал договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальної конторою 26 вересня 1969 року за реєстровим № 5078, спадкоємиця надати не змогла, у зв`язку з його втратою та неможливістю отримання дублікату. Відповідно в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2021 року № 135/02-31 було зазначено, що враховуюче вищезазначене Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області не має законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусами України здійснюється на підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 та відповідно до Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. № 3425-XII. Так, на запит суду за клопотанням представника позивача КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради було надано копії договору купівлі-продажу, посвідчений Осипенківською державною нотаріальною конторою 03.05.1956 р. № 2013; договір купівлі-продажу, посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою 26.09.1969 р., № 5078; договір дарування, посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою 27.02.1975 р., № 1095. Відповідно до п. 4.14. глави 10 Порядку та відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання права є одним із способів судового захисту цивільних прав і інтересів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008р.\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи наведені обставини, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved