Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Добрівської сільської ради Сімферопольського району АРК, третя особа: Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0445 га, яка розташована за адресою: АР Крим, Сімферопольський район, Добрівська міська рада в СТ «Алустон» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 609330, від 21.08.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки: 0124781300:20:001:0321, після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача та після його смерті відкрилась спадщина на майно, яка складається з земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0445 га, яка розташована за адресою: АР Крим, Сімферопольський район, Добрівська міська рада в СТ «Алустон» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 609330, від 21.08.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки: 0124781300:20:001:0321. Спадкоємцями померлого за законом є: його дружина - позивач у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі заяви про прийняття спадщини від 05.02.2014 року та зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за № 129 та його син [PERSON] , який відмовився від спадщини на підставі заяви про відмову від спадщини від 17.02.2014 року, яка зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за № 169. 09.09.2020 року. Повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 17.11.2020 року позивачу було відмовлено у наданні витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки, оскільки у державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості, у зв`язку з чим постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцовою О.В. від 14.12.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право власність на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. При цьому, позивачу було видано довідку, що вона є спадкоємицею за законом [PERSON] . З урахуванням наведеного, оскільки позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на підставі відповідної заяви про прийняття спадщини, що міститься у спадковій справі та є єдиним спадкоємцем, однак не має змоги оформити зазначене право у визначений законом спосіб, оскільки документи на вказане майно до Міжрегіонального управління у м. Херсоні та АР Крим від територіальних органів Держземагенства в АР Крим та м. Севастополі не передавались, позивач звернулась з цим позовом до суду та просила його задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.12.2020 року визначено Печерському районному суду м. Києва для забезпечення розгляду позовна заява (а.с. 17-18). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. (а.с. 26-28). Ухвалою суду від 27.09.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків - а саме для визначення ціни позову та, відповідно, надання квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру (т. а.с. 30). 29.10.2021 року на виконання ухвали суду надійшла заява з усунутими недоліками (а.с. 32-33). Ухвалою суду від 03.11.2021 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.12.2021 року (а.с. 35). Ухвалою суду від 18.02.2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2022 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. У матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у її відсутність, однозначно зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 38). Представник відповідача Добрівської сільської ради Сімферопольського району АРК до судового засідання не з`явився з невідомих причин. Третя особа: Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі до судового засідання не з`явилась. У матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність їх представника та заперечень щодо винесення рішення не мають. Тому суд розглянув справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Судом встановлено, що [INFO] у віці 66 років помер [PERSON] , громадянин України, який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до довідки Приморської державної нотаріальної контор у м. Києві від 22.09.2020 року № 2658с/02-14 щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі, 05.02.2014 року завелено спадкову справу № 51/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями за законом є: його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі заяви про прийняття спадщини від 05.02.2014 року та зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за № 129 та його син - [PERSON] , який відмовився від спадщини на підставі заяви про відмову від спадщини від 17.02.2014 року та зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за № 169 (а.с. 13). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 609330 від 21.08.2008 року, останній видано [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження Сімферопольської райдержадміністрації № 2062-р від 10.08.2007 року є власником земельної ділянки площею 0,0445 га у межах згідно планом, земельна ділянка № [NUMBER] , СТ «Алустон», Добрівська сільська рада, Сімферопольський район, АР Крим, для ведення садівництва, другий примірник акту зберігається в Сімферопольському районному відділі земельних ресурсів, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010800100856 (а.с. 7). Згідно з запитом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контор у м. Києві Шевцової О.В. від 09.09.2020 року до будь-яких компетентних органів, остання просила видати [PERSON] витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та довідку (витяг) про нормативну грошову оцінку щодо земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,0445 га, яка розташована за адресою: АР Крим, Сімферопольський район, Добрівська міська рада в СТ «Алустон» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 609330, від 21.08.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки: 0124781300:20:001:0321 (а.с. 10). Листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 17.11.2020 року № 31-21-0.203-6467/178-20 позивачу [PERSON] було відмовлено у наданні відомостей з Державного земельного кадастру, оскільки у державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та роз`яснено, що архівні документи, а саме Поземельна книга на спірну земельну ділянку у паперовому вигляді до Міжрегіонального управління Держгеокадаструу м. Херсоні та Автономній Республіці Крим від територіальних органів Держземагенства в АР Крим та м. Севастополі не передавались (а.с. 11). Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контор у м. Києві Шевцової О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3352с/02-14 від 14.12.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю даних щодо вищевказаної земельної ділянки у Держгеокадастрі України, зокрема витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини бо відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 цього ж Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. При цьому, судом встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, що свідчить про порушення її прав, у зв`язку з чим таке право підлягає захисту у судовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , тобто є спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, [PERSON] вчасно звернулась до нотаріуса із заявою на прийняття спадщини, тому в силу статей 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України майно, яке входить до складу спадщини, належить їй з часу відкриття спадщини, проте у зв`язку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру та відсутністю даних спірної земельної ділянки у Держгеокадастрі України, оскільки останні в паперовому вигляді Міжрегіонального управління Держгеокадаструу м. Херсоні та Автономній Республіці Крим від територіальних органів Держземагенства в АР Крим та м. Севастополі не передавались, та з огляду на об`єктивні причини - тимчасову окупацію Автономної Республіки Крим та недостатнє правове врегулювання цього питання, позбавлена права на оформлення належним чином права власності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0445 га, яка розташована за адресою: АР Крим, Сімферопольський район, Добрівська міська рада в СТ «Алустон» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 609330, від 21.08.2008 року, кадастровий номер земельної ділянки: 0124781300:20:001:0321, після померлого [INFO] [PERSON] . Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 611 грн. 96 коп.

Outcome: approved