Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вказаний строк був пропущений з поважних причин. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо предмету спор, просив слухати за його відсутності. Представник третьої особи - Васильківської міської державної нотаріальна контора ГТУЮ у Київській області подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без представника держнотконтори. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подалаз аяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, та не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у віці 94 р. померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва, виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] . Як вбачається із копії заповіту від 29.09.1987 р. № 2690 [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , що посвідчений державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Тарасовою Л.Г. Відповідно до заповіту, [PERSON] заповідала на випадок смерті належну їй частину будинку із відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що є її сином. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з частки житлового будинку [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач [PERSON] отримав постанову №42/02-14 від 07.07.2021 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~строку подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається зі копії спадкової справи, заведеної Васильківською міською державною нотаріальною конторою ЦМУМЮ (м. Київ), № 117/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] від 02.07.2021 р. № 345, постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори ГТУЮ МЮУ у видачі свідоцтва відмовлено, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач в шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлено в ст. 1270 ЦК України, не звернувся до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про наявність складеного померлою [PERSON] заповіту. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 р. № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 р., заява №4909/04). Таким чином, враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність його про існування заповіту, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову та не заперечення третьою особою [PERSON] проти задоволення позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved