Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачем [PERSON] перебував в шлюбних відносинах з 25 жовтня 2008 року. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2017 шлюб між позивачемта відповідачем розірвано. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що згідно рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2016 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Також, відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2016 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, при прийнятті рішення Кіровоградським районного судом Кіровоградської області від 21.07.2016 № 390/909/16-ц не враховано той факт, що вже рішенням від 12.06.2017 № 390/800/17 визначено частку аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з тим, що законодавець визначає єдину частку від заробітку (доходу) на утримання дитини, просить зменшити розмір аліментів. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області судді Бойко І.А. матеріали позовної заяви [PERSON] передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 головуючим суддею визначено суддю Варакіну Н.Б. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. 18 вересня 2020 року на адресу Кіровського районного суду м. Кіровограда від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надіслано відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що дійсно [PERSON] та відповідач перебували в шлюбних відносинах з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2017 шлюб між позивачемта відповідачем розірвано. В 2016 році [PERSON] двічі зверталась з позовами про стягнення аліментів з відповідача Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 28.03.2016. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу),до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Рішення набрало законної сили 01.08.2016. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач як на підставу для задоволення позовних вимог посилається на той факт, що при прийнятті рішення від 21.07.2016 року не враховано той факт, що вже іншим рішенням визначено частку аліментів на дитину [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку та зазначає, що стягнення аліментів має проводитись на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Однак відповідач зазначає, що жодних підстав для зменшення розміру аліментів викладених у позові, позивачем не зазначено. Відповідач зазначає, що станом на 09.09.2020 існує заборгованість зі сплати аліментів позивачем аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 6 895,50 грн. та заборгованість на утримання дитини [PERSON] у розмірі 6 895,50 грн. Тобто на сьогоднішній день позивач не лише не сплачує аліменти на утримання дітей, а й намагається зменшити їх розмір. Вимога позивача про зобов`язання Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області провести перерахунок раніше сплачених аліментів за період з 15.02.2016 по теперішній час з урахуванням нового виконавчого листа також підлягає відмові, оскільки відсутні підстави для перерахунку аліментів за період з 15.02.2016, які нараховані відповідно до чинного законодавства.Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими, тому просить у задоволенні позову відмовити. 26 березня 2021 року [PERSON] надіслав суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме: -Зобов`язати Подільський ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області припинити на час судового розгляду справи нараховувати заборгованість з виплати аліментів відповідачу [PERSON] -Зобов`язати Подільський ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області на час судового розгляду справи зняти арешт з банківських рахунків позивача; -З 1 січня 2021 року визначити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] з 15.02.2016 та на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданніпозивач вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Осіпова Ю.Ю. позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.06.2017 шлюб між позивачемта відповідачем розірвано(а.с.7). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2016 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , а розмір 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] (а.с.8). Ухвалою Кіровського районного суд м. Кіровограда від 08 серпня 2016 року суддею Сарапа М.Б. виправлено описку в рішенні від 15.03.2016 року. Станом на 09.09.2020 існує заборгованість зі сплати аліментів позивачем за період з квітня 2019 по серпень 2020 на утримання дітей [PERSON] у розмірі 6 895,50 грн. та [PERSON] у розмірі 6 895,50 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів. Позивач зазначає, що Подільським ВДВС у м. Кропивницькому 22.02.2021 накладено арешт на його банківські рахунки та нараховано борг зі сплати аліментів в розмірі 29 000 грн. Не дивлячись на те, що на розгляді в Кіровському районному суді м. Кіровограда перебуває дана цивільна справа, Подільським ВДВС у м. Кропивницькому продовжують нараховуватись аліменти, а також збільшується сума боргу. Крім того, оскільки сімейний стан позивача змінився та [INFO] у позивача народився син [PERSON] відбулися суттєві зміни у майновому стані позивача. Дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з сином [PERSON] перебувають на утриманні позивача. Через те, що позивач не має постійної роботи (на даний час безробітний) та має на утриманні дружину і сина, це фактично обтяжує його майновий стан. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків чи дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки аліменти - це кошти, спрямовані саме на утримання дитини, розмір яких повинен бути достатнім для цього, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов, які мають бути доведені в суді належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач, зазначаючи підставою для зменшення розміру аліментів погіршення свого матеріального стану, не надав суду жодного доказу на підтвердження свого матеріального стану на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, розмір яких він просить зменшити, та жодного доказу на підтвердження свого матеріального стану на момент звернення до суду із зазначеним позовом. За таких обставин суд позбавлений можливості оцінити матеріальне становище позивача та дійти об`єктивного висновку про його зміни, в разі їх наявності. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: partial