Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

21 грудня 2021 року представник Миргородської міської ради Полтавської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . У її власності перебувала однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,4 кв. м. За даними Миргородської міської ради спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає. Відповідно до інформації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Миргородської міської ради [PERSON] [INFO] проживала за адресою [ADDRESS] та перебувала на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома та отримувала соціальну послугу "догляд вдома" з 22.06.2017 по 07.10.2019. Знята з обслуговування згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.10.2019. Перед смертю померла проживала за адресою: [ADDRESS] , що і є місцем відкриття спадщини. Оскільки померла спадкоємців не мала, тому майно померлого, а саме, квартира, має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність Миргородської міської територіальної громади. В зв`язку з вищевикладеним, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та просив визнати квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] , відумерлою спадщиною та передати її до комунальної власності Миргородської міської територіальної громади. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 8 ч. 2ст. 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2019 виданого Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.3). На час смерті, [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В., зареєстрованого в реєстрі за № 767 належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 28.03.2017 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.12.2021 (а.с.4,7). Згідно довідки Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Миргородської міської ради Полтавської області від 16.12.2021 [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] перебувала на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома та отримувала соціальну послугу "догляд вдома" з 22.06.2017 по 07.10.2019. Знята з обслуговування згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.10.2019 (а.с.6). Відповідно до листа Першої миргородської державної нотаріальної контори від 04.01.2022 після померлої [PERSON] в Першій миргородській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкоємців після смерті [PERSON] не має (а.с.15,16). Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Положеннями частини першої ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що з дня відкриття спадщини, яка залишилася після померлої [PERSON] пройшло більше 1 року. Спадкоємці не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у строк встановлений законом. За приписами ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою та передачу квартири у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved