Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

25.10.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № ВВ4-50187-Ф/17-DOM від 12.06.2017 року в розмірі 18 672,14 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 12.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Договір № ВВ4-50187-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, на умовах програми кредитування «Універсальна картка «Домовичок», підписанням якого клієнт підтверджує акцептування цього Договору разом з Правилами, інформацією про сукупну вартість кредит, та тарифами, і приєднання до умов Договору. Договір вважається укладеним з дня отримання Банком заповненого та підписаного Позичальником цього Договору. Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта за програмою кредитування та надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті. Клієнт, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує та систематично порушує його умови, у зв`язку з чим станом на 24.05.2021 року у нього утворилась заборгованість, розмір якої становить 18 672,14 грн. 01.03.2021 року банк направляв на адресу відповідача лист-вимогу про дострокове повернення кредиту. Проте, зазначені вимоги банку щодо погашення наявного кредитного боргу залишились відповідачем без уваги та задоволення. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.11.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 22.11.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення відповідач отримав 30.11.2021 року, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладений Договір № ВВ4-50187-Ф/17-DOM про приєднання до правил (договірних умов) надання банківських послуг за картковими продуктами. За Договором відповідачу надано кредит у формі дозволеного овердрафту за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок»; строк дії договору 12 місяців, максимальна сума кредиту - 300000,00 грн. на умовах визначених вказаним Договором, базова процентна ставка 30% річних; відсоткова ставка протягом пільгового періоду 0,00001% річних; відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48% річних. Таким чином 12.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] та відповідачем було укладено Кредитний договір. Згідно Договору відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] , видано платіжну картку № [NUMBER] та запечатаний конверт з ПІН-кодом, що підтверджується відповідною розпискою відповідача. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Виписка по рахунку [PERSON] за період з 12.06.2017 року по 24.05.2021 року підтверджує, що відповідач користувався кредитними коштами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за підрахунками позивача, в зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] виникла заборгованість станом на 24.05.2021 року в розмірі 18 672,14 грн., що складається з наступного: 14 800,50 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 136,25 грн. - заборгованість по процентах (поточна); 2 927,70 грн. - заборгованість по процентах (прострочена); 807,69 грн. - заборгованість по платежам згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зазначений розрахунок заборгованості, проведений позивачем, відповідачем не спростовано, відповідно приймається судом до уваги. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем вищезазначеного кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості 18 672,14 грн., яка складається з: 14 800,50 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 136,25 грн. - заборгованість по процентах (поточна); 2 927,70 грн. - заборгованість по процентах (прострочена); 807,69 грн. - заборгованість по платежам згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2 270,00 гривні, які підтверджуються платіжним дорученням № 6454-101 від 22.09.2021 року.

Outcome: approved