Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що в період з 17 січня по 08 серпня 2017 року між ним та відповідачем укладено чотири типових договорів оренди транспортних засобів. На підставі цих договорів, передав легкові автомобілі, у порядку та на умовах, визначених цими договорами, а відповідач отримав у строкове платне користування чотири транспортні засоби. 17.01.2017 року між позивачем та відповідачем укладено типовий договір оренди транспортного засобу № 6593 від 17.01.2017 року на підставі якого [PERSON] , згідно з довіреністю НВА 291156 від 10 жовтня 2016 року, у порядку та на умовах, визначених цим договором передав, а відповідач отримав у строкове платне користування легковий автомобіль марки Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] . Відповідно до розділу 5 пункту 5.1 договору № 6593 сторони обирали п.5.13, та вартість оренди складала 9000 грн. в місяць з передоплатою. З 18.04.2017 року, за домовленістю сторін вартість оренди була збільшена до 9500 грн. в місяць передоплатою. 15.05.2017 року між позивачем та відповідачем укладено типовий договір оренди транспортного засобу №6563 від 15.05.2017 року на підставі якого, позивач, як власник легкового автомобіля марки Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , у порядку та на умовах, визначених цим договором передав, а відповідач отримав у строкове платне користування вищезазначений транспортний засіб. Відповідно до розділу 5 п.5.1 договору № 6563 сторони обрали п.5.1.3, та вартість оренди складала 9500 грн. в місяць передоплатою. 02.06.2017 року сторони уклали типовий договір оренди транспортного засобу №4126 від 02.06.2017, на підставі якого позивач, як власник легкового автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , у порядку та на умовах, визначених цим договором передав, а відповідач отримав у строкове платне користування вищезазначений транспортний засіб. Відповідно до розділу 5 п.5.1 договору № 4126 сторонами був обраний п.5.1.3, та вартість оренди складала 6800 грн. в місяць передоплатою. З жовтня 2017 року, за домовленістю сторін вартість оренди була зменшена до 6000 грн. в місяць з передоплатою. 08.08.2017 між сторонами укладено типовий договір оренди транспортного засобу №7297 від 08.08.2017, на підставі якого, позивач, як власник легкового автомобіля марки Chevrolet Aveo, д.н. [NUMBER] , у порядку та на умовах, визначених цим договором передав, а відповідач отримав у строкове платне користування вищезазначений транспортний засіб. Відповідно до розділу 5 п.5.1 договору №7297 за домовленістю сторін та для зручності взаєморозрахунків був обраний п.5.1.3, та вартість оренди складала 9500 грн. в місяць передоплатою. В період дії вищезазначених договорів, автомобілі отримали ушкодження. Так, 17 жовтня 2017 року автомобіль Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] потрапив у ДТП, що сталося в час між 21.00 год та 23 год. 30 хв. в м.Києві по вул. Кільцева Дорога напроти «Першого Гіпермаркету Дверей» (Софіївська Борщагівка, вул. Мала Окружна, 6) зіткнувшись з дорожнім огородженням. Зі слів відповідача, водій [PERSON] визнав свою вину у скоєнні ДТП та зобов`язався самостійно відновити стан автомобіля. Відповідач на ремонт автомобіля перерахував 5070 грн. Проте, відповідно до звіту автотоварознавчої експертизи № 65/63.01.18 від 24.01.2018 року вартість відновлювального ремонту становить 84239,82 грн., ринкова вартість непошкодженого транспортного засобу 92225,32 грн. Ринкова вартість пошкодженого КТЗ дорівнює 7985 ,50 грн. Встановлений факт неможливості відновлення ТКЗ відповідно до технічних вимог виробника. 22 лютого 2018 року о 19 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Наддніпрянське шосе, 8 в м.Києві не переконавшись в безпечній дистанції допустив зіткнення з автомобілем «Таtа LRT613». В результаті цього ДТП транспортний засіб Daewoo Lanos перевернувся на дах та отримав пошкодження. Відповідно до звіту автотоварознавчої експертизи №41/26.04.18 від 13.04.2018 ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 89147,07 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 86669, 25 грн. Вартість матеріального збитку дорівнює 63669,75 грн. Повернення автомобілів відбулося 19.05.2018 року зі складанням відповідних актів прийому-передачі та частковою компенсацією збитків. Після повернення всіх автомобілів залишилися пошкодженими, а пошкодження не були відшкодовані по автомобілю Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] та Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] . На момент складання позовної заяви відповідачем було відшкодовано збитків, завданих в результаті пошкодження КТЗ на загальну суму всього 9955 грн., невідшкодована вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля д.н.з. [NUMBER] складає 84239,82 - 9955 = 74 284,82 грн. В результаті пошкодження КТЗ д.н. [NUMBER] вартість матеріального збитку становить 63669,75 грн.75 коп. Загальна вартість невідшкодованого матеріального збитку в результаті пошкодження двох КТЗ становить 137954,57 грн. Окрім того, зазначає, що умовами типового договору оренди була передбачена сплата орендної плати, яку відповідач в повному обсязі не сплатив у зв`язку з чим існує заборгованість по орендній платі за користування автомобілями в розмірі 94320 грн. Враховуючи не своєчасну сплату орендних платежів відповідно до п.8.2.4 договорів оренди відповідач повинен сплатити пеню : за договором № 6593 - 10720 грн., за договором № 6563 - 34125 грн., за договором № 4126 - 22 490 грн., за договором № 7297 -17 325 грн. Зазначає, що після закінчення строку дії договорів оренди, повернення транспортних засобів позивачу та після здійснення відповідачем останнього платежу на користь позивача, залишилось загальне грошове зобов`язання сумою 316 934, 57 грн. Враховуючи ухилення відповідача від виконання умов договору, вважав би справедливим застосувати подвійну ставку НБУ при розрахунку пені. Розрахунок пені за 365 днів в період з 16.04.2020 по 16.04.2021 на суму боргу розміром 316 934, 57 грн., враховуючи зміну НБУ становить 40654, 38 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу 316934, 57 грн. за період з 19.04.2018 року по 16.04.2021 року нараховано інфляційну складову в розмірі 62013, 18 грн. та 3 % річних в сумі 28472 грн. В результаті протиправної поведінки відповідача з однієї сторони та бездіяльності з іншої зазнав душевних страждань, з`явилося безсоння, погіршилися родинні відносини, вимушений був витрачати час на відновлення автомобілів, а тому розмір моральної шкоди оцінює в 100 000 грн. Посилаючись на ст. ст. 4, 11, 15, 16, 22, 23, 258, 261, 509, 551, 611, 623, 625, 1166, 1167 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 548074 грн. 13 коп., з яких : 137954 грн. 13 коп. в рахунок заподіяної матеріальної шкоди; 94320 грн. в рахунок не сплачених орендних платежів; 84660 грн. в рахунок пені за несвоєчасну сплату орендних платежів за умовами договорів оренди; 40654 , 38 грн. - пеня відповідно до ч.2 ст.551, 611 ЦК України, 62013, 18 грн. - інфляційне збільшення боргу, 28472 грн. - 3 % річних, 100 000 грн. - моральної шкоди. Також просив суд стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2000 грн. за виготовлення звіту №65/63.01.18 та 2500 грн. за виготовлення звіту товарознавчої експертизи № 41/26.04.18 та сплачений судовий збір в сумі 5480,74 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 11.05.2021 року по справі відкрито провадження. Від відповідача надійшов відзив на позов в якому відповідач посилається на те, що типові договори оренди транспортних засобів, зокрема № 6593 від 17.01.2017, договір №6563 від 15 травня 2017 року, договір № 4126 від 02 червня 2017 року, договір від 08 серпня 2017 року укладені в простій письмовій формі. Разом з тим ч.2 ст.799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. В даному випадку договори оренди транспортних засобів є недійсними (нікчемними), а тому в силу законодавства не породжують жодних правових наслідків для сторін. Також зазначав, що надані [PERSON] до суду звіти, якими він обґрунтовує розмір завданої матеріальної шкоди, складені із суттєвими порушеннями Інструкції та вимог ЦПК України, а тому ці докази вважає недопустимими. Станом на 17.10.2017 року автомобіль Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] потравив в ДТП і сам позивач зазначає, що за кермом перебував [PERSON] , а 22.02.2018 року автомобіль Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] потрапив в ДТП, за кермом автомобіля знаходився [PERSON] , про що сам позивач зазначає в своєму позові, тобто відповідач не є заподіювачем шкоди. Одночасно подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки до суду позивач звернувся за відшкодування шкоди внаслідок ДТП з порушенням строків позовної давності, який відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України встановлено терміном у три роки. 22.10.2021 року по справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, з обставин викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з посиланням на нікчемність договорів оренди транспортних засобів, та з посиланням на те, що його довіритель не був причетним до ДТП, а тому просив в задоволенні позову відмовити. Також просив суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи між позивачем [PERSON] (орендодавець) та відповідачем [PERSON] (орендар), було укладено типові договори оренди транспортних засобів, зокрема, договір № 6593 від 17 січня 2017 року, договір № 6563 від 15 травня 2017 року, договір № 4126 від 02 червня 2017 року, договір № 7297 від 08 серпня 2017 року. Вказані договору укладені в простій письмовій формі без дотримання вимог ч.2 ст.799 ЦК України. Загальними положеннями про найм (оренду) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди ) (стаття 759 ЦК України). Частиною 3 статті 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення , і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно з частиною 2 статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 3 статті 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст.220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору, він вважається нікчемним та не породжує правових наслідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4,5 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, судам відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України встановлено, що недійний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що пов`язані з його недійсністю. В даному випадку договори оренди транспортних засобів є нікчемними, а тому не породжують жодних правових наслідків для сторін у зв`язку з цим слід відмовити у стягненні орендних платежів пені , інфляційного збільшення та трьох відсотків річних. Стосовно стягнення майнової шкоди через пошкодження належних позивачу автомобілів Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] та Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] суд доходить наступного висновку. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається зі змісту позову позивач доводить, що 17.10.2017 року автомобіль Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] потрапив у ДТП, що сталося в час між 21 та 21 год.30 хв. у м.Києві по вул. Кільцева дорога напроти «Першого Гіпермаркету Дверей» зіткнувшись з дорожнім огородженням. В своєму позові позивач самостійно вказує, що за кермом знаходився [PERSON] . Стосовно іншого ДТП , яке мало місце 22.02.2018 року о 19 год. 10 хв. позивач також самостійно посилається на те, що [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] по вул. Наддніпрянське шосе, 8 в м.Києві допустив зіткнення з автомобілем «Tata LRT613». Разом з тим, суду не надано доказів, що на місце ДТП викликалися працівники поліції, а тому вина учасників ДТП підлягає доведенню на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В ході розгляду справи не встановлено, що на час дорожньо-транспортних пригод, на які посилається позивач, відповідач перебував за кермом автомобілів Chevrolet Aveo д.н. [NUMBER] або Daewoo Lanos д.н. [NUMBER] , договори оренди вказаних транспортних засобів є нікчемними в силу закону, а тому у суду відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] майнових збитків в сумі 137954,13 грн. При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Положеннями ст.23, ч.3 ст.386 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом також не встановлено підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, а тому суд відмовляє у стягненні моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. З огляду на викладене , суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed