Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] , про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 серпня 2014 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1/2262063 на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до умов яких [PERSON] отримала кредит у сумі 139 606,92 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 03 серпня 2021 року зі сплатою 16,9% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу№Z1/2262063 від 04.08.2014 року, відповідно до умов яких відповідач передав у заставу автомобіль «Nissan», модель «Micra», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , та який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . В подальшому було з`ясовано, що заставний транспортний засіб «Nissan», модель «Micra», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , перереєстровано на іншу особу, а саме - [PERSON] , з новим д.н.з [NUMBER] . Через неналежне виконання умов кредитного договору у [PERSON] станом на 04.03.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 55 700,76 грн., яка складається з: -заборгованості по основній сумі - 53 583,13 грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками з 01.03.2019 року по 04.03.2019 року - 99,24 грн.; -заборгованості за простроченими відсотками - 865,70 грн.; -пені - 1 152,69 грн. Оскільки [PERSON] порушила умови кредитного договору та допустила заборгованість за даним договором, позивач просить суд в рахунок вищевказаної заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль автомобіль марки «Nissan», модель «Micra», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованого за [PERSON] шляхом застосування процедури продажу на публічних торгах згідно Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, яка буде встановлена в період прилюдних торгів на підставі оцінки предмету застави проведеної суб'єктом оціночної діяльності, але не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом,04 серпня 2014 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1/2262063 на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до умов яких [PERSON] отримала кредит у сумі 139 606,92 грн. та взяла на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 03 серпня 2021 року зі сплатою 16,9% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу№Z1/2262063 від 04.08.2014 року, відповідно до умов яких відповідач передав у заставу автомобіль «Nissan», модель «Micra», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , та який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . В подальшому було з`ясовано, що заставний транспортний засіб «Nissan», модель «Micra», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , перереєстровано на іншу особу, а саме - [PERSON] , з новим д.н.з [NUMBER] . Через неналежне виконання умов кредитного договору у [PERSON] станом на 04.03.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 55 700,76 грн., яка складається з: -заборгованості по основній сумі - 53 583,13 грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками з 01.03.2019 року по 04.03.2019 року - 99,24 грн.; -заборгованості за простроченими відсотками - 865,70 грн.; -пені - 1 152,69 грн. Відповідно до умов договору у випадку порушення позичальником умов кредитного та/або договору застави, у тому числі несплати суми кредиту (частини кредиту), процентів, штрафних санкцій та пені згідно умов договору, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі , якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, Банк має безумовне право звернути стягнення на предмет застави. Згідно п. 3.2.10 договору Застави, заставодавець зобов`язаний не надавати будь-яким третім особам повноваження щодо предмета застави (зокрема, але не виключно, право розпорядження та інші), не відчужувати предмет застави, якщо інше не буде погоджене сторонами письмово. Пунктом 3.2.1. передбачено не відчужувати предмет застави, не передавати його в оренду (тимчасове користування) іншим особам без згоди заставодержателя. Відповідно до п. 3.3.5. у разі невиконання заставодавцем умов кредитного договору банк має право звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі. Так, на виконання умов договору застави на адресу позичальника та поручителя за кредитним договором були направлені вимоги щодо кредитної заборгованості, але на даний час вимоги позивача не виконані, доказів які б підтверджували зворотнє до суду, а ні відповідачем, а ні третіми особами не надано. 05 березня 2019 року в ДРОРМ було внесено інформацію щодо звернення стягнення на заставне майно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави вразі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до приписів ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved