Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідачів грошове відшкодування за завданні страждання (заподіяну моральну шкоду) безпідставним обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України у розмірі 180 мінімальних заробітних плат та витрати на правову допомогу у розмірі 13 200,00 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що вироком Святошинського районного суду м.Києва від 21.01.2015р. його було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.186 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинене дане кримінальне правопорушення. Вказує, що під час здійснення кримінального провадження № 12012110080000798 уповноваженими державними органами стосовно нього було прийнято ряд незаконних рішень, вчинено дії та зафіксовано прояви бездіяльності, що призвело до завдання майнової та моральної шкоди внаслідок порушення гарантованих законом права на свободу, на особисту недоторканість на повагу до гідності та честі, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2018року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2018р. у вказаній справі призначено судово-психологічну експертизу. Ухвалою суду від 04.04.2019р. призначено у цивільній справі 759/10249/18 судово-психологічну експертизу повторно./а.с.138-139, т.2/. Ухвалою суду від 09.08.2019р. поновлено провадження у справі/а.с.145, т.2/. 28.02.2020р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва призначено судово-психологічну експертизу/а.с.188-189, т.2/. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження № 573 у зв`язку відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, вказану справу визначено судді Петренко Н.О. 11.11.2020р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва вказану справу прийнято до провадження судді Петренко Н.О. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.10.2021р. закрито підготовче судове засідання та залучено у справі в якості третьої особи Державну казначейську службу України/а.с.39, т.3/. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, просять розглядати справу без їх участі. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву представника ГУ НП у м.Києві в якому зазначив, що КК України не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди органами досудового розслідування навіть у разі визнання незаконною дій та або бездіяльності слідчого під час кримінального провадження. Прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва надано пояснення в яких зазначила, що не підтверджений матеріалами справи факт заподіяння [PERSON] душевних страждань або інших можливих негативних наслідків внаслідок незаконних дій (рішень) відповідача, втрати немайнового характеру, ступінь моральних (душевних) страждань, наявність причино- наслідкового зв`язку між незаконними діями (рішеннями) та завданою шкодою. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 21.01.2015р. [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю , що ним вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України/а.с.20-28, т.1/. Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02.07.2015р. вирок Святошинського районного суду м.Києва від 21.01.2015р. стосовно [PERSON] - залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. Відповідно до висновку № 9565 від 03.09.2020р. перебування під слідством та судом з 25.02.2012р. по 21.01.2015р. внаслідок безпідставного обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України (ситуації, які пов`язані із незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю Святошинського РУ ГУ МВС в м. Києві, Головного Управління МВС в м. Києві, прокуратурою Святошинського району м.Києва під час здійснення провадження № 12012110080000798) є психотравмуючими обставинами життя (психотравмуючою ситуацією) для [PERSON] . Орієнтовний розмір грошового відшкодування за завдані [PERSON] страждання (заподіяну моральну шкоду) безпідставним обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України (незаконним рішенням, діями і бездіяльністю Святошинського РУ ГУ МВС в м.Києві, Головного Управління МВС в м.Києві, Прокуратурою Святошинського району м.Києва під час здійснення кримінального провадження № 12012110080000798) може становити 180 МЗП/а.с.198-241, т.2/. У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Таким законом є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду",право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду. Відповідно до частини першої статті 43 КПК України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване й ч. 5 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом національного права. Враховуючи викладене, внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування передбачено в ст. 1176 ЦК України та ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Таким чином, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого позивачем, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення моральної шкоди з урахування висновку «Незалежного інституту судових експертиз» у розмірі 180 МЗП, що становить 219 240,00 грн.( станом на 02.07.2015р. МЗП становить 1 218,00 грн.) Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13200,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п.4 ст.3 ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (постанова Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 509/550/17-ц, провадження № 61-11518св19). Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: partial