Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 15 629,88 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради та отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 р. №250, якою передбачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сімей. На підставі поданих [PERSON] документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яким відповідачеві призначено соціальну допомогу у розмірі 4904,96грн. щомісячно на період з 01.11.2017р. по 30.11.2017р. та у розмірі 5309,96грн. щомісячно на період з 01.12.2017р. по 30.04.2018р. Довідкою Ужгородського міського центру зайнятості від 15.03.2018 року підтверджено припинення реєстрації відповідача як безробітної з 13.12.2017р. Листом Ужгородського міського центру зайнятості, отриманим Позивачем 11.12.2020р. вх.№3639/34.04.03-11 підтверджено припинення реєстрації Відповідача як безробітної у зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації напідставі абз.17 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та веденняобліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р, N198. Таким чином позивач вказує, що припинення реєстрації Відповідача як безробітної є підставою для припинення виплати раніше призначеної соціальної допомоги відповідно до п.25 Порядку. У зв`язку з виявленням порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених Відповідачеві коштів за період січень-березень 2018 року у розмірі 15929,88 грн. На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляють, що відповідно до п.28 Порядку позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надано відповідачу наручно вимогу про відшкодування надміру отриманих коштів від 27.03.2018р. №35.04-04/922. У жовтні 2018 року Відповідачем погашено 300.00грн. 26.02.2021р. позивачем повторно відправлено вимогу№34.04.03-11/492А про відшкодування надміру отриманих коштів. За даними Укрпошти лист вручено Відповідачеві 17.03.2021р. Проте, станом на дату подання позову Відповідачем борг не погашено, сума боргу становить 15629,88грн. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом ) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзив на позов не подала. В судове засідання сторони не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання до суду не подали. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, надавши оцінку доказам, що містяться в матеріалах даної справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що 14.11.2017 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для оформлення субсидії [PERSON] подала декларацію про доходи і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги ( а.с. 13). Рішенням Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради від 31.10.2017 року [PERSON] призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї у розмірі 4904,96грн. щомісячно на період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р. та у розмірі 5309,96 грн. щомісячно на період з 01.12.2017 р. по 30.04.2018 р. Згідно з абз.1, 2 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах 1-ІV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню). Пунктом 25 Порядку закріплено: виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема, у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев`ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. N198 ( 198-2013-гі ) (Офіційний вісник України. 2013р., N 26, ст. 859), - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Довідкою Ужгородського міського центру зайнятості від 15.03.2018 року підтверджено припинення реєстрації Відповідача як безробітної з 13.12.2017р. Листом Ужгородського міського центру зайнятості вх.№3639/34.04.03-11 підтверджено припинення реєстрації Відповідача як безробітної у зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації на підставі абз.17 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р N198 ( а.с. 18). Таким чином припинення реєстрації Відповідача як безробітної є підставою для припинення виплати раніше призначеної соціальної допомоги відповідно до п.25 Порядку. Відповідно до п.28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захист) населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; -повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; -у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; -у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. У зв`язку з виявленням порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених Відповідачеві коштів за період січень - березень 2018 року у розмірі 15929,88грн. З матеріалів справи слідує, що позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надано Відповідачу наручно вимогу про відшкодування надміру отриманих коштів від 27.03.2018р. №35.04-04/922. З наданого позивачем розрахунку ( а.с. 25) вбачається, що у жовтні 2018 року відповідачем погашено 300.00 грн. 26.02.2021р. Позивачем повторно відправлено вимогу№34.04.03-11/492А про відшкодування надміру отриманих коштів. За даними Укрпошти лист вручено Відповідачеві 17.03.23021р., проте станом на дату подання позову відповідачем борг не погашено, а сума боргу становить 15629,88 грн. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Підсумовуючи викладене суд встановив, що відповідач у визначений Положенням строк не повідомила позивача про припинення реєстрації її, як безробітної з 13.12.2017 р, що вплинуло на виплату такій безпідставної допомоги, та вважає, що позивачем спростована презумпція добросовісності набувача виплати. З огляду на встановлені обставини та наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення отриманих коштів, які виплачені відповідачу - [PERSON] в розмірі 15629,88 грн. та задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved