Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кривенко М.П., звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку, площею 3,01 га, що встановлений для члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області, яка залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. В обґрунтування позову зазначив, що позивач була цивільною дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [INFO] по день його смерті в с. Нижчі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області, що встановлено рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2021. Разом з тим, позивачу стало відомо, що на території Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області за батьком її цивільного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , рахується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га ріллі. При цьому на підставі заповіту, посвідченого секретарем Соснівської сільської ради від 02.03.1994, [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] . Вона являється спадкоємцем першої черги за законом, у відповідності до Цивільного кодексу (далі ЦК) Української РСР, тому вважається такою, що спадщину прийняла. Звернувшись до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Ухвалою судді від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву (а.с. 30-31). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання представника відповідача про те, що він не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 13-15). Згідно із довідкою, виданою Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області № 3057 від 09.04.2021 [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] з 1928 по день смерті [INFO] разом з ним проживав його син [PERSON] , [INFO] з народження по день смерті [INFO] . Староосотською сільською радою від імені [PERSON] посвідчено заповіт по реєстру №5 від 02.03.1994, цей заповіт не змінено та нескасовано (а.с.20) Відповідно до копії заповіту від 02.03.1994, який посвідчений секретарем Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області і зареєстрований в реєстрі за № 5 [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів у власність [PERSON] . Вказаний заповіт не змінений і не скасований (а.с. 15-16). Згідно з довідкою виданою Олександрівською селищною радою Олександрівського району Кіровоградської області від 13.05.2021, по схемі КСП «Україна» на території с.Соснівка та с.Нижчі Верещаки за померлим власником [PERSON] числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га ріллі (а.с.50). Довідкою Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 36/310-21 від 06.04.2021 встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» Соснівської сільської ради серія КР № 0016 від 19.02.1996 та списку громадян - членів КСП «Україна» під № 320, ст. 11 списку, внесений « [PERSON] », але викреслений та проставлена відмітка «померлий» (а.с. 21-22) Державний акт на право колективної власності на землю серії КР №0016 від 19.02.1996 по КСП «Україна», зареєстровано 19.02.1996 (а.с. 54-55). Згідно з архівною довідкою № 718/01-14 від 07.04.2021 виданою архіваріусом трудового архіву [PERSON] , у документах архівного фонду колгосп «Аврора», колгосп «Україна» Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, у книгах обліку трудового стажу колгоспників за період з 1958 по 1975 є відомості про нараховані трудодні, встановлені колгоспом мінімум вихододнів, відпрацьовані вихододні та про натуральну і грошову оплату за рік [PERSON] , 1905 року народження, який помер 1996 році (а.с. 23). Витягами зі Спадкового реєстру (заповітів та спадкових справ) підтверджується, що від імені [PERSON] посвідчено заповіт, але спадкова справі не заводилась (а.с. 40- 41). Витягами зі Спадкового реєстру (заповітів та спадкових справ) підтверджується відсутність інформації про наявність заповітів та спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.42-46). Таким чином, судом установлено, що за [PERSON] на момент смерті числилася земельна частка (пай) по КСП «Україна», членом якого він був, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, сертифікат на дану земельну ділянку не виготовлявся та не посвідчувався. Спадкоємцем за заповітом є його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але так і неоформив своїх спадкових справ. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2021 встановлено факт проживання [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з [PERSON] (свідоцтво про смерть від 06.05.2010 серія [NUMBER] ) однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з 01.01.2004 по день смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.51-53). Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є його цивільна дружина [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Котляренка Ю.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смрті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 18). Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акту на право колективної власності на землю. Таким чином, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. Отже, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; - отримання цим підприємством державного акту на право колективної власності на землю; - включення особи до списку, доданого до цього акту. У Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З огляду на вищевикладене, [PERSON] на момент одержання КСП «Україна» акту на право колективної власності на землю був його членом та включений до списку. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 . Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Частиною першою статті 548 ЦК Української РСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР). На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , який отримав спадок за заповітом від [PERSON] , який був членом КСП «Україна» та включений до списку, тобто мав право на земельну частку (пай), проте не оформив його. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оформити право через нотаріальну контору позивач не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право померлого на спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved