Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У червні 2021 року до суду надійшов вказаний позов [PERSON] , в якому вона просить встановити факт того, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності із [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житлове приміщення № [NUMBER] , яке видане 14.08.2007р. Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим у встановлений законом строк звернулась до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина [PERSON] - відповідачка [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно надати документ, який підтверджує її з батьком родинні відносини, проте у свідоцтві про смерть батька його прізвище зазначено « [PERSON] » (українською), а у її свідоцтві про народження в графі батько його прізвище зазначено « [PERSON] » (російською), а у її паспорті її прізвище зазначено « [PERSON] » (українською). Дані розбіжності у написані прізвищ, які могли виникнути у зв`язку з різним перекладом прізвищ з російської мови на українську, унеможливлюють оформлення нею спадкових прав. Крім того, факт родинних відносин між нею та [PERSON] , як доньки та батька, підтверджується тим, що вони народились в одному населеному пункті - с.Потьма Зубово-Полянського району Мордовської АРСР, сумісними фотознімками. Факт, про встановлення якого вона просить, має юридичне значення, оскільки від нього залежить можливість оформлення нею спадкових прав після смерті батька, а також розмір частки у спадковому майні відповідачки [PERSON] . В даному випадку вбачається спір про право, оскільки відповідачка [PERSON] , яка є дружиною батька та її мачухою, не визнає факту, що вона є рідною донькою [PERSON] , навіть зверталась до правоохоронних органів із заявою про підробку нею документів про народження. Ухвалою суду від 29.06.2021р. вказаний позов було залишено без руху, а позивачці надано строк для усунення недоліків. 30.06.2021р. від позивачки надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору. Ухвалою суду від 02.07.2021р. відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Крім того, цією ж ухвалою суду від 02.07.2021р. за клопотанням позивачки витребувано з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 13.07.2021р. до суду з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори надійшла витребувана судом копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] 13.08.2021р. від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що заява позивачки про встановлення факту родинних відносин підлягає вирішенню в порядку окремого провадження, а не в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим просила залишити позов без розгляду. 13.09.2021р., 16.09.2021р. від представника позивачки - адвоката Нікітіної Т.Г. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а також 16.09.2021р. - заява про виклик свідків. Під час підготовчого провадження судом вирішені клопотання учасників справи, зокрема, 16.09.2021р. в підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати було задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 16.09.2021р. підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Ярошенко О.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка [PERSON] додатково пояснила, що її батько [PERSON] приїхав з Мордовії, де вони мешкали разом, до м. Запоріжжя на початку 1980-х років. У 1984 році померла її мати, а у 1990 році, після закінчення нею школи, вона теж приїхала в м.Запоріжжя до батька. Вони мешкали разом у гуртожитку в Хортицькому районі м.Запоріжжя, а саме на [ADDRESS] . В подальшому вона вийшла заміж, на її весіллі був батько. Батько одружився з [PERSON] . Вони стали мешкати окремо, спілкувались не часто і між ними виникали суперечки, проте спілкування було постійним протягом усього життя. Після смерті батька вона приймала участь у його похованні разом зі своєю донькою та його дружиною - [PERSON] . Прощання з покійним відбувалось у залі прощання, потім відбулась процедура кремації. Її донька особисто забирала урну з прахом батька з організації, яка займалась похованням, та передала її [PERSON] . Але остання в подальшому відмовилась віддати урну, повідомити де вона здійснила захоронення праху батька. Тепер [PERSON] не визнає факту, що вона є донькою [PERSON] , в зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивачки - адвокат Ярошенко О.О. додатково пояснив, що після приїзду [PERSON] з Мордовії до м.Запоріжжя, вона мешкала разом з батьком [PERSON] у гуртожитку, а потім, після отримання ним від підприємства квартири, деякий час мешкала разом з ним в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , де була навіть зареєстрована. В подальшому у цій квартирі посилилась [PERSON] , позивачка виїхала, а відповідачка та [PERSON] приватизували цю квартиру. Враховуючи, що у написанні прізвища позивачки та прізвища її батька є розбіжності, вона вимушена звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] , як доньки та батька, для оформлення спадкових прав. [PERSON] цей факт заперечує, тому подано позовну заяву. Розбіжності у написанні прізвищ позивачки та її батька могли виникнути в той час, коли останній їздив до Мордовіїї для оформлення спадкових прав після смерті свого батька і міг змінити літеру у прізвищі, щоб воно співпадало з прізвищем батька. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що коли вона познайомилась з [PERSON] , він проживав один. Приблизно через рік (у 1996 році) вони зареєстрували шлюб, мешкали разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відносини між [PERSON] та позивачкою [PERSON] за весь час, який вона її знає, не були близькими, вони спілкувались рідко. Точно сказати, що [PERSON] є донькою її чоловіка [PERSON] , вона не може. Вони не святкували разом свята, позивачка не знає їх знайомих та сусідів. Їх знайомі теж не знають позивачку. Вона не чула, щоб чоловік називав позивачку донькою, можливо вона є його землячкою з Мордовії, тому він підтримував з нею відносини. Коли чоловік хворів, вона самостійно доглядала його, позивачка ніколи їй не допомагала. Коли чоловік помер, вона звернулась до позивачки з проханням допомоги у похованні, але остання їй відмовила, участі у похованні не приймала та не знає де похований [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона пропонувала позивачці підготувати документи для оформлення спадщини, оскільки у неї та у [PERSON] різні прізвища, але позивачка це проігнорувала. З метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, вона звернулась до [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори, надала усі необхідні документи, проте жодних даних про наявність у чоловіка інших спадкоємців за законом, зокрема, про наявність у нього доньки, вона нотаріусу не повідомляла. Вважає, що заява про прийняття спадщини від її імені від 21.04.2021р., яка міститься у державного нотаріуса у спадковій справі, є підробленою, оскільки відомості про наявність у чоловіка іншого спадкоємця, не відповідають дійсності, вона такі дані нотаріусу не повідомляла та такий документ вона не підписувала. Вважає, що позивачка не довела, що вона є донькою [PERSON] . Представник відповідачки - адвокат Железняк А.В. в судовому засіданні зазначив, що позивачка [PERSON] не довела факту родинного споріднення із [PERSON] , а саме, що вони є донькою та батьком, оскільки схожість їх прізвищ, співпадіння ім`я по батькові батька позивачки у свідоцтві про її народження, а також народження в одному населеному пункті не свідчать про те, що позивачка є саме донькою [PERSON] , можливо вона є землячкою або іншою родичкою. Надані позивачкою фотокартки також не доводять родинних відносин між нею та [PERSON] . Весільне фото, на якій зображені, серед інших, позивачка та [PERSON] , не доводять факту родинних відносин, оскільки позивачка взагалі не надала доказів про укладання нею шлюбу. Допитані в судовому засіданні свідки достовірно не підтвердили, що позивачка є донькою [PERSON] , навіть колишній чоловік позивачки помилився та неправильно назвав по батькові [PERSON] . Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] в селищі Потьма Зубово-Полянського району Мордовської АРСР, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 18.10.2017р. по теперішній час. Дані про попереднє місце реєстрації в матеріалах справи відсутні. В свідоцтві про народження позивачки [PERSON] її прізвище, ім`я по батькові записано « [PERSON] » (російською), в графі батько зазначений - « [PERSON] » (російською). Відповідно до даних, які містяться у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно 14.04.2021р. Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] народився [INFO] у селі Потьма Зубово-Полянського району Республіки Мордовія область РФ, помер [INFO] у м. Запоріжжі. Аналогічна інформація міститься в копії свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , яке видано 11.12.2020р. Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Заповіту [PERSON] за життя складено не було, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Також судом встановлено, що [PERSON] з 20.12.1996р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 08.12.1992р. по день смерті. [PERSON] з 11.02.1997 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з даними, які містяться у свідоцтві про право власності № [NUMBER] від 14.08.2007р. та у державному реєстрі прав власності на нерухоме майна, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно з даними, які містяться у копії спадкової справи, яка витребувана судом з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, 21.04.2021р. до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим 21.04.2021р. було заведено спадкову справу №66/2021, номер у спадковому реєстрі 67542329. При цьому судом встановлено, що у заяві про прийняття спадщини від 21.04.2021р. [PERSON] вказала, що крім неї спадкоємцями [PERSON] , які передбачені ст.1261 ЦК України, є дочка - [PERSON] , 1978 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12.05.2021р. [PERSON] звернулась до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 08.06.2021р. [PERSON] звернулась до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки у останньої відсутні докази на підтвердження її родинних відносин із спадкодавцем. З аналогічною заявою [PERSON] звернулась 11.06.2021р. до начальника відділу з питань нотаріату у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). 18.06.2021р. [PERSON] звернулась до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 18.06.2021р. постановою державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують родинні зв`язки та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підтвердження факту родинних відносин позивачкою [PERSON] суду надані фотокартки, зокрема весільне фото, на якому зображена вона з нареченим, а також [PERSON] , який також зображений на іншому фото разом з відповідачкою [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою позивачки [PERSON] та знає відповідачку [PERSON] з народження, сприймає її як свою бабусю, хоча і не рідну, оскільки вона була дружиною її діда та батька позивачки - [PERSON] , проте не родичкою їй. [PERSON] мешкала разом з [PERSON] , а вони ходили до них у гості, спілкувались, вона відносилась до них як до баби та діда. [PERSON] відносився до її матері - [PERSON] як до рідної доньки, звертався до неї по імені. Вона особисто бачила відеозапис з весілля матері, яке є у останньої вдома, де дідусь [PERSON] вітає її мати [PERSON] з весіллям як рідний батько. З часом відносини між ними погіршились, проте вони продовжували спілкуватись. Вона з матір`ю - [PERSON] та бабусею - [PERSON] були на похованні її діда - [PERSON] , яке відбувалось через процедуру кремації. Урну з прахом діда вона забирала власноруч та в подальшому передала її бабусі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] , перебував з нею в зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 2016 рік, від шлюбу мають доньку [PERSON] , 1993 року народження. Познайомився він з [PERSON] у березні 1991 року коли вона мешкала в [ADDRESS] у гуртожитку разом з батьком [PERSON] . Йому відомо, що у [PERSON] день народження [INFO] , рік його народження не пам`ятає, приблизно у 1950-х роках. Народився [PERSON] в Мордовії, де мешкав разом з дружиною та донькою, там дружина його померла. Потім [PERSON] приїхав у м.Запоріжжя, мешкав у гуртожитку, через деякий час отримав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Батько позивачки [PERSON] дійсно був у них з позивачкою на весіллі. На весільному фото, яке міститься в матеріалах справи, за ним та дружиною зображений [PERSON] . Після весілля і він, і позивачка, а потім і їх донька, були зареєстровані у квартирі, яку отримав [PERSON] , тобто у квартирі [ADDRESS] , деякий час мешкали там. У цій же квартирі мешкала відповідачка [PERSON] . Як саме звертались позивачка та її батько один до одного не пам`ятає. Потім вони з дружиною та донькою переїхали у іншу квартиру на [ADDRESS] . Після цього вони продовжили спілкуватись, навіть [PERSON] приходила до них у гості, зокрема, провідати [PERSON] , як онуку. Їх донька теж відвідувала [PERSON] та [PERSON] , як дідуся та бабусю. В подальшому відносини між їх сім`єю та сім`єю [PERSON] та [PERSON] погіршились, спілкування майже припинилось. Також пояснив, що дійсно у позивачки та у її батька є різниця у написанні прізвищ, але вони цьому не придавали значення. Крім того повідомив про те, що [PERSON] зверталась до нього з проханням не приходити до суду та не давати ніякі свідчення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме те, що вони є донькою та батьком. Так, цей факт підтверджується письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] та копією її паспорта, в яких зазначено, що вона народилась [INFO] в селищі Потьма Зубово-Полянського району Мордовської АРСР. При цьому в свідоцтві про її народження її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] » (російською), а в графі «батько» вказаний « [PERSON] » (російською); копією свідоцтва про смерть [PERSON] , в якому зазначено, що він народився [INFO] в селі Потьма Зубово-Полянського району Республіка Мордовія область РФ, а його прізвище, ім`я та по батькові вказано як « [PERSON] » (українською). Так, аналіз відомостей, які містять ці документи, вказують на схожість у написанні прізвищ позивачки - « [PERSON] » (російською), « [PERSON] » (українською) та спадкодавця - « [PERSON] » (українською), однаковість даних по імені та по-батькові про батька позивачки у свідоцтві про її народження - « [PERSON] » (російською) та у свідоцтві про смерть спадкодавця - « [PERSON] » (українською), збіг місця народження позивачки - селище Потьма Зубово-Полянського району Мордовської АРСР (наразі - РФ) та спадкодавця - село Потьма Зубово-Полянського району Республіка Мордовія область РФ. Вказані досліджені письмові докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин позивачки та [PERSON] як доньки та батька, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Розбіжності, які маються у написанні прізвищ позивачки та її батька, а саме у її паспорті і свідоцтві про народження та у свідоцтві про його смерть, на думку суду, могли виникнути при переоформленні документів, зокрема паспортів та могли бути пов`язані з невірним перекладом з російської мови на українську. Крім того, суд враховує, що відповідно до письмової заяви відповідачки [PERSON] від 21.04.2021р. з якою вона звернулась до державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, вона на той час визнавала факт наявності у спадкодавця доньки, самостійно вказала на наявність у [PERSON] ще одного спадкоємця, а саме вказала на наявність у нього доньки « [PERSON] ». В судовому засіданні відповідачка [PERSON] категорично заперечувала цей факт, а саме, що вона повідомляла нотаріусу про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки такі відсутні, але жодних даних про те, що вказана заява є підробленою або кимось протиправно та без її відома до заяви про прийняття спадщини від 21.04.2021р. внесені недостовірні відомості, зокрема, про наявність у спадкодавця ще одного спадкоємця - доньки, судом не встановлено і відповідні докази в справі відсутні. Доводи представника відповідачки стосовно того, що [PERSON] не в повному обсязі розуміє українську мову, тому могла не повністю розуміти зміст заяви від 21.04.2021р., який був надрукований нотаріусом, є неспроможними в силу того, що у зазначеній заяві [PERSON] повідомляє, крім іншого, що українською мовою володіє в обсязі, достатньому для розуміння тексту цього документу. Крім того, матеріали нотаріальної справи містять інші заяви [PERSON] , зокрема від 08.06.2021р. та від 11.06.2021р., які теж складені українською мовою, підписані нею та розуміння їх змісту у відповідачки труднощів не викликає. Також при вирішенні вказаного спору суд враховує пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні, кожний окремо, будучі попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення, пояснили, що вони були обізнані про обставини особистого життя позивачки [PERSON] та [PERSON] , та засвідчили про те, що позивачка [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] , оскільки за життя останнього вони один до одного відносились саме як рідні донька та батько, жодних сумнівів це ніколи ні у кого не викликало, вони теж сприймали позивачку як доньку [PERSON] . Свідок [PERSON] все життя знала та відносилась до [PERSON] як до рідного діда, останній до неї як до онуки. Показання зазначених свідків суд приймає у сукупності з письмовими доказами за основу при ухваленні цього рішення, оскільки вони є логічними, послідовними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами. Недовіряти показанням зазначених свідків або сумніватись в правдивості цих показів у суду немає підстав. Жодних обставин, які б свідчили про недостовірність цих показань, судом в ході судового розгляду не встановлено. Відносно фотографій, наданих позивачкою як доказу наявності між нею та [PERSON] родинних відносин як доньки та батька, то суд зазначає, що фотографія з весілля позивачки, на якій зображений також [PERSON] , не є єдиною підставою для встановлення такого факту, проте оцінюється судом в сукупності з іншими доказами та враховується на підтвердження факту родинних відносин, про який просить позивачка. При цьому суд враховує, що факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, від нього залежить виникнення права на спадщину. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги те, що всупереч вимогам процесуального закону стороною відповідача не надано жодного належного, допустимого, достовірного доказу, який би категорично спростував факт, про встановлення якого просить позивачка, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а саме доведеність факту, що позивачка є рідною донькою померлого [PERSON] . На підставі викладеного, вказаний позов слід задовольнити повністю. Твердження відповідачки [PERSON] та її представника про недоведеність наявності підстав для задоволення позову, зокрема, через те, що сім`я позивачки та [PERSON] з [PERSON] разом не святкували свята, позивачка не знає сусідів та знайомих [PERSON] та [PERSON] , а також, що позивачка не допомагала доглядати [PERSON] під час його хвороби, є непереконливими та такими, що ґрунтуються лише на констатації факту відсутності тісного спілкування позивачки з батьком, та є недостатніми для висновку про залишення позовних вимог без задоволення. Доводи відповідачки [PERSON] та її представника, що позивачка [PERSON] може бути землячкою [PERSON] або іншою родичкою, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, письмовими доказами, а також показами свідків. Посилання відповідачки [PERSON] у відзиві на позов на ту обставину, що встановлення факту родинних відносин повинно розглядатися у порядку окремого провадження, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене й те, що позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] заявляють свої права на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , відповідачка не визнає таких прав позивачки, а тому наявний спір про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного, а не окремого провадження.

Outcome: approved