Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить: скасувати заборону за реєстраційним номером обтяження 2540002, накладену на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] ; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 27.10.2005 за №\~2540002 (архівний номер: 2150352HERSON7, архівна дата: 05.12.2000, дата виникнення: 22.05.1990, № реєстру: 169604-1153, внутр. № E 30181262DF14D2A554E, все майно) або в частині арешту будинку за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що отримала у спадок від бабусі [PERSON] зазначений будинок. Під час оформлення спадщини було з`ясовано, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна є запис про заборону (архівний запис), зареєстрований 27.10.2005 номером 2540002 реєстратором Генічеською державною нотаріальною конторою, підставою зазначено договір застави б/н Генічеський Держбанк, об`єкт обтяження: будинок, состав.: ціле, стан: добудоване, статус житлове, адреса: [ADDRESS] . Власником зазначено [PERSON] . Позивачка вважає зазначену заборону незаконною, зазначає, що починаючи з 05.06.1998 [PERSON] є власником зазначеного будинку і не мала жодних кредитних зобов`язань перед відповідачем, в іпотеку або заставу будинок чи/або права нього не передавала і не виступала поручителем по зобов`язанням [PERSON] . Звертає увагу, що в записі про обтяження не зазначено належним чином ані номеру, ані дату кредитного договору, договору поруки чи/або застави/іпотеки, форму власності, найменування, код з ЄДР та адресу банку, на користь якого вчинене обтяження, розмір зобов`язань, які забезпечує обтяження. Судові засідання у справі призначались судом на 15 листопада 2021 року та 10 лютого 2022 року. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, повідомила суду, що вона є матір`ю позивачки, пояснила, що позивачка звернулась до суду з позовом до вказаного відповідача, оскільки ним накладено арешт на будинок у 1990 році, посилається на те, що права перейшли до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке відношення має Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до Держбанку не знає. Чи існує Держбанк вона не знає, вказала його відповідачем, тому що він наклав арешт. Також пояснила, що будинок придбавала її мати (бабуся позивачки) 25 років тому назад, ніяких заборон тоді виявлено не було, мати двічі складала заповіт, спочатку на її користь, потім на користь її дочки (позивачки), після смерті матері позивачка прийняла спадщину та було з`ясовано, що існує заборона, арешт на житло. Жінку, у якої мати придбала будинок, вони не знають, відношення до кредиту не мають. Відповідач та третя особа явку своїх представників у судові засідання не забезпечили, відзиву та пояснень на позов суду не надали. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 15 листопада 2021 року, отримав 09 листопада 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Поштове відправлення із судовою повісткою про виклик у судове засідання 10 лютого 2022 року Укрпошта повернула до суду із відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у вказані судові засідання, які були направлені судом Генічеській державній нотаріальній конторі, Укрпошта повернула до суду із відмітками на конвертах «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин суд вважає, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач у судові засідання не прибув, був належним чином повідомлений про їх дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, від позивачки заперечень проти заочного розгляду справи до суду не надходило, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка у справі [PERSON] є власником 61/100 частки будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на підставі Свідоцтва про право власності на будинковолодіння, виданого Виконавчим комітетом Генічеської міської ради 30.08.2000 на підставі рішення Генічеської міської ради від 16.08.2000 року № 297, зареєстрованого Генічеським державним бюро технічної інвентаризації 31.08.2000, занесеного в реєстрову кадастрову книгу №д14 за реєстровим № 749 (свідоцтво про право на спадщину від 01.06.2020). За змістом договору купівлі-продажу від 05.06.1998 [PERSON] купила у [PERSON] недобудований, готовність 74%, жилий будинок, що складає 9/10 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 531 кв.м., знаходиться у [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки від 17.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Генічеською державною нотаріальною конторою 27.10.2005 було зареєстроване обтяження за № 2540002, підстава обтяження договір застава, б/н, Генічеський Держбанк, об`єкт обтяження: «будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] », власник [PERSON] », причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 2150352HERSON7, архівна дата: 05.12.2000, дата виникнення: 22.05.1990, № реєстру: 169604-1153, внутр. № E30181262DF14D2A554E, все майно. Позивачка, звертаючись до суду з позовом, відповідачем вказала Генічеський Держбанк в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) та зазначила місцезнаходження Фонду. Натепер [PERSON] не існує. Ні позивачка, ні її представник не обґрунтували, чому саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повинен відповідати за її позовом. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 23.02.201 № 4452-VI\~«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Жодних обставин, які давали б підстави вважати, що Фонд є зобов`язаним за вимогою позивачки, судом не встановлено. Тому суд приходить до висновку, що Фонд є неналежним відповідачем у справі, що розглядається. На думку суду, належним відповідачем у справі за таким позовом має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано, в даному разі відповідачем може бути власник обтяження. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Суд у цивільному процесі не наділений повноваженнями самостійно ініціювати залучення співвідповідача чи здійснювати заміну неналежного відповідача на належного. Таким правом наділений лише позивач. Ні позивачка, ні її представник не звертались до суду з клопотаннями про залучення співвідповідача чи заміну відповідача на належного. Пленум Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» зазначив, що суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Зважаючи на викладене, враховуючи, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed