Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з даним , зважаючи на наступне. 18.10.2013 р. між [PERSON] та позивачами було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., за умовами якого сторони взяли на себе зобов`язання майбутньому, до 18.03.2017 р. включно, укласти основний догові купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . За зазначеним договором продавцем мав бути відповідач, а покупцями в рівних частках позивачі. На момент укладення попереднього договору квартира належала [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.04.2013 р. Також, 18.10.2023 р. між сторонами був укладений договір № 9 про забезпечення виконання зобов`язань , за якими підтверджувались та забезпечувались виконання зобов`язань за попередній договором щодо укладання та виконання основного договору. Позивачі взяли на себе зобов`язання сплатити відповідачу суму грошових коштів в якості забезпечення виконання зобов`язань за попереднім договором у розмірі 759 780,00 грн. у відповідності до встановленого графіку оплат, які в подальшому повинні бути зарахованими в якості оплати за квартиру при укладення основного договору купівлі - продажу. Сторони також погодили, що документом, який підтверджує проведення розрахунків за таким договором є заява [PERSON] про сплату відповідної грошової суми. В свою чергу відповідач зобов`язався зарахувати суму коштів , що були сплачені позивачами, як відповідну частину оплати за основним договором в момент його укладання. Позивачі в повному обсязі та своєчасно сплатили відповідачу суму обумовлену договором. Разом з тим,, основний договір не було укладено з вини відповідача, через наявність декількох обтяжень квартири (податкова застава, арешт нерухомого майна). Однак, [PERSON] так і не повернув позивачам грошові кошти , що були сплачені в рахунок виконання їх зобов`язань за попереднім договором в порушення п. 4.2. зазначеної угоди. За таких обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] та [PERSON] (солідарно) суму боргу у розмірі 759 780,00 грн., а також три проценти річних у сумі 62 635,01 грн. та збитки від інфляції у розмірі 167 776,30 грн. передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 19.06.2017 р. по 17.03.2020 р. та судові витрати. Провадження у справі відкрито 02.04.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачів просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явися, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за згоди представника позивачів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 18.10.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором, відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України. За умовами зазначеного договору, сторони зобов`язались в майбутньому до 18 березня 2017 р. включно, укласти договір купівлі - продажу квартири, за яким [PERSON] буде продавцем, а [PERSON] та [PERSON] покупцями майна в рівних частках, а саме по Ѕ частині кожний. Предметом майбутнього договору купівлі - продажу (Основний договір), відповідно до п. 1.2, 1.3. попереднього договору, є квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції умісті Києві 19.04.2013 р. Також сторони домовились, що продаж зазначеного майна буде вчинено за ціною 759 780,00 грн., що на дату укладання договору за офіційним курсом НБУ становить еквівалент 93 800,00 доларів США (п. 2.1. Попереднього договору). Крім того, 18.10.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 9, за умовами якого для підтвердження зобов`язань, що виникли у сторін згідно з Попереднім договором щодо укладення та виконання договору купівлі - продажу квартири та забезпечення виконання таких зобов`язань [PERSON] та [PERSON] сплачують [PERSON] суму у розмірі 75978000 грн. у спосіб і в порядку визначеному розділом 2 цього Договору. Також сторони погодили, що документом, який підтверджує проведення розрахунків за цим договором є нотаріально завірена заява [PERSON] про сплату відповідної суми. Як свідчать матеріали справи, позивачі виконали взяті на себе зобов`язання, а саме здійснили розрахунки як це визначено попередній договором. На підтвердження проведення розрахунків на суму 759 780,00 грн. [PERSON] надано відповідну заяву, на якій справжність підпис відповідача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О.21.02.2017 р. Представник позивачів вказує, що з вини відповідача між сторонами не було укладено основний договір - договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Як свідчить лист, направлений [PERSON] в адресу позивачів16.03.2017 р., з повідомленням про те, що з незалежних від нього підстав, відповідач не може укласти договір купівлі - продажу квартири на виконання умов попереднього договору. З Актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що 06.07.2015 р. Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про арешт нерухомого майна [PERSON] , державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук В.А. 14.08.2015 р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - податкова застава, із забороною на відчуження кв. [ADDRESS] , обтяжувач - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про укладення сторонами договору купівлі - продажу квартири. Також відсутні підстави вважати, що грошові кошти, сплачені позивачами в рахунок виконання зобов`язань за попереднім договором, були повернуті. Відповідно до п. 4.2. Договору про забезпечення виконання зобов`язань - у разі невиконання [PERSON] з власної вини взятих на себе зобов`язань, вказаних в даному договорі та/або зобов`язань, передбачених Попереднім договором та разі розірвання (припинення) цього Договору через таке невиконання, відповідач зобов`язаний повернути позивачам суму, що була сплачена ними. За приписами ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це визначено ст. 629 ЦК України. Вказане в даному пункті Договору повернення коштів здійснюється не пізніше 3-х календарних місяців з дати розірвання договору. Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства, відповідно до вимог ст. 540 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги, що докази повернення сплачених за Попереднім договором коштів відсутні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів в частині стягнення на їх користь суми у розмірі 759 780,00 грн. Разом з тим, з огляду на вищенаведені норми права, стягненню така сума підлягає на користь позивачів в рівних частинах. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком представника позивача, який було перевірено під час розгляду справи, за період з 18.06.2017 р. (відповідно до п. 4.2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань та зважаючи на повідомлення відповідача від 16.03.2017 р.) до 17.03.2020 р. 3% річних становлять 62 635,01 грн., збитки від інфляції - 167 776,30 грн., які також підлягають стягненню на користь позивачів в рівних частинах. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved