Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, третя особа на стороні відповідача: [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про скасування заборони на відчуження житла. Просить скасувати заборону, накладену згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 травня 2017 у справі № 712/4911/17 на відчуження 1/4 частини житла за адресою [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до 26.09.2022, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження № 21238010 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35994467 від 05.07.2017. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 травня 2017 у справі № 712/4911/17 накладено заборону на відчуження 1/4 частини житла за адресою [ADDRESS] , яка належить їй\~на праві власності, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до 26.09.2022. 05.07.2017 державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження № 21238010 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35994467 від 05.07.2017. Зазначила, що в 2021 році вона звернулась до Служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] з житла за адресою: [ADDRESS] та одночасною реєстрацією його місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS] . 17.11.2021 Служба у справах дітей Черкаської міської ради ухвалила рішення № 753, яким вирішила надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] з житла за адресою: [ADDRESS] та одночасною реєстрацією його місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS] . На даний час виникла необхідність у продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] , однак наявна заборона згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 травня 2017 у справі № 712/4911/17 перешкоджає їй у вільному розпорядженні своєю власністю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін сторін. Представник позивача адвокат Гудзь О.С. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки таке скасування не порушить право власності дитини на житло. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та скасування заборони на відчуження 1/4 частини будинку [ADDRESS] . Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.\~16\~ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом установлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 283802014 від 09.11.2021 [PERSON] є власником 1/4 частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 травня 2017 у справі № 712/4911/17 накладено заборону на відчуження 1/4 частини житла за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] \~на праві власності, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до 26.09.2022. 05.07.2017 державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження № 21238010 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35994467 від 05.07.2017. Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.08.2011 № 380 малолітній [PERSON] направлений до державної установи на повне державне утримання. Мати [PERSON] , є власником 1/4 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.05.2008 та витягом КП «ЧООБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19000112 від 29.05.2008. До набуття статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] . Оскільки відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо малолітнього [PERSON] , що може мати наслідком відчуження житла без врахування інтересів дитини, то з метою збереження права дитини на користування зазначеним житловим приміщенням необхідно закріпити право дитини, а саме: накласти заборону на відчуження 1/4 частини будинку [ADDRESS] до досягнення неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . Статтею 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що за дітьми-сиротами\~та дітьми,\~позбавленими батьківського\~піклування,\~а також\~особами з\~їх числа\~зберігається право\~на житло,\~в якому\~вони проживали\~з батьками,\~рідними до\~встановлення опіки,\~піклування,\~влаштування в\~прийомні сім`ї,\~дитячі будинки\~сімейного типу,\~заклади для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування,\~у порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України. Місцеві\~державні адміністрації,\~органи місцевого\~самоврядування за\~місцем знаходження\~житла дітей\~несуть відповідальність\~за збереження\~зазначеного у\~частині першій\~цієї статті\~житла і\~повернення його\~дітям-сиротам\~та дітям,\~позбавленим батьківського\~піклування,\~а також\~особам з\~їх числа\~після завершення\~терміну перебування\~у сім`ї\~опікуна чи\~піклувальника,\~прийомній сім`ї,\~дитячому будинку\~сімейного типу,\~закладі для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування. Жилі\~приміщення,\~в яких\~проживали діти-сироти\~та діти,\~позбавлені батьківського\~піклування,\~до влаштування\~їх у\~сім`ї громадян\~України,\~заклади для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування,\~а також\~щодо яких\~є рішення\~суду,\~не можуть\~бути відчужені\~без отримання\~згоди на\~таке від\~органів опіки\~та піклування,\~яка може\~надаватися лише\~в разі\~гарантування збереження\~права на\~житло таких\~дітей. Діти-сироти\~та діти,\~позбавлені батьківського\~піклування,\~мають право\~проживати в\~дитячих будинках\~сімейного типу\~до повернення\~їм зазначеного\~житла або\~надання житла\~місцевими державними\~адміністраціями та\~органами місцевого\~самоврядування. До працевлаштування випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, квартирна плата та плата за комунальні послуги здійснюються місцевими державними адміністраціями за місцезнаходженням житла. Відповідно до ст.\~33 вказаного Закону місцеві державні\~адміністрації,\~органи місцевого\~самоврядування за\~місцем знаходження\~житла дітей\~несуть відповідальність\~за збереження\~зазначеного у\~частині першій\~цієї статті\~житла і\~повернення його\~дітям-сиротам\~та дітям,\~позбавленим батьківського\~піклування,\~а також\~особам з\~їх числа\~після завершення\~терміну перебування\~у сім`ї\~опікуна чи\~піклувальника,\~прийомній сім`ї,\~дитячому будинку\~сімейного типу,\~закладі для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування. Встановлено, що 15.11.2021 неповнолітній [PERSON] та його піклувальник [PERSON] звернулися до Служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 753 від 17.11.2021 надано дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] з житла за адресою: [ADDRESS] , та одночасною його реєстрацією його місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS] . Як пояснила в судовому засіданні опікун неповнолітнього [PERSON] , вона як опікун забезпечила дитину житлом за адресою [ADDRESS] , в якому і зареєстрований наразі неповнолітній. Згідно з інформацією Служби у справах дітей Черкаської міської ради адресованої Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.11.2021 року № 3458/30-02-03, місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Житло належить на праві власності матері дитини [PERSON] , у якої неповнолітнього відібрано на підставі рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.09.2008 року без позбавлення батьківських прав. З часу набуття статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] у будинку матері не проживає, а зі слів останньої, вона одружилась з [PERSON] та постійно проживає в [ADDRESS] занепадає, потребує ремонту та впорядкування, відсутнє газопостачання, водопостачання, водовідведення та будь-яке його опалення. Законний представник [PERSON] не бачить можливості проживання дитини в будинку після досягнення 18 років. Вкладати кошти у здійснення ремонту будинку , який не належить дитині вона наміру не має. У зв"язку з чим, було вирішено надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] за умови перерахування [PERSON] 2700 дол. США на депозитний рахунок невонолітнього. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950p.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР(далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення СПІШИ податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 p.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з\~усталеною практикою\~Європейського Суду\~з прав\~людини -\~стаття 1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~містить три\~окремі норми:\~перша,\~що виражається\~в першому\~реченні першого\~абзацу та\~має загальний\~характер,\~закладає принцип\~мирного володіння\~майном.\~Друга норма,\~що міститься\~в другому\~реченні того\~ж абзацу,\~охоплює питання\~позбавлення права\~власності та\~обумовлює його\~певними критеріями.\~Третя норма,\~що міститься\~в другому\~абзаці,\~визнає право\~договірних держав,\~серед іншого,\~контролювати використання\~майна в\~загальних інтересах.\~Друга та\~третя норми,\~які стосуються\~конкретних випадків\~втручання у\~право мирного\~володіння майном,\~повинні тлумачитися\~у світлі\~загального принципу,\~закладеного першою\~нормою (див.,\~серед інших\~джерел,\~рішення у\~справах «ОСОБА2\~проти Італії»\~(Immobiliare\~Saffi\~v.\~Italy),\~заява №\~22774/93,\~и.\~44,\~ECHR\~1999-V,\~та «Вістіньш\~і Препьолкінс\~проти Латвії»,\~заява №\~71243/01,\~н.\~93,\~від 25\~жовтня 2012\~року).\~Суд наголошує\~на тому,\~що перша\~та найбільш\~важлива вимога\~статті 1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~полягає у\~тому,\~що будь-яке\~втручання державного\~органу у\~право на\~мирне володіння\~майном повинно\~бути законним\~(див.\~рішення у\~справі «Іатрідіс\~проти Греції»\~(Iatridis\~v.\~Greece)\~[ВП],\~заява №\~31107/96,\~п.\~58,\~ECHR\~1999-ІІ).\~Вимога щодо\~законності у\~розумінні Конвенції\~вимагає дотримання\~відповідних положень\~національного законодавства\~та відповідності\~принципові верховенства\~права,\~що включає\~свободу від\~свавілля (див.\~рішення у\~справі «Антріш\~проти Франції»,\~від 22\~вересня 1994\~року,\~Series\~А №\~296-А,\~п.\~42,\~та «Кушоглу\~проти Болгарії»\~(Kushoglu\~v.\~Bulgaria),\~заява №\~48191/99,\~пп.\~49-62,\~від 10\~травня 2007\~року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягги, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «[PERSON] та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), n. 50, Series A № 98). На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вказаних обставин, враховуючи забезпечення неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , реєстрацією його місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS] , враховуючи рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 753 від 17.11.2021, рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.11.2021 № 16/23 та інформацію відділу опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей Черкаської міської ради від 16.11.2021 № 3458/30-02- 03 суд вважає, що всі гарантії, передбачені ст. 248 СК України, ст.71 ЖК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо неповнолітнього [PERSON] будуть дотримані. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд робить висновок про те, що обтяження у вигляді заборони на відчуження 1/4 частини житла за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження № 21238010 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35994467 від 05.07.2017підлягає скасуванню у судовому порядку.

Outcome: approved