Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2017 року. Від даного шлюбу дітей у них немає. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, мотивуючи свої вимоги тим, що вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, оскільки дізналася, що чоловік її зраджує. Зазначила, що вони з відповідачем поїхали на заробітки до Польщі. Кожен з них працевлаштувався, вели звичайний спосіб життя як подружня пара. Однак через деякий час вона почала помічати дивну поведінку відповідача, який почав пізно повертатися з роботи став дратівливим по відношенню до неї. Декілька разів не ночував дома, часто почав приходити додому в стані алкогольного спяніння. Вони посварилися та припинили стосунки. Відповідач поїхав до України та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Однак згодом просив залишити позовну заяву без розгляду. Повернувшись до позивачки благав пробачити його, та надати йому шанс. Позивач прийняла вибачення чоловіка і думала, що сімейні стосунки у них налагодяться. Однак чоловік почав знову зраджуватиїй у подружній вірності з тією жінкою. Примирення між ними неможливе, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально термін на примирення не надавати. До початку судового засідання представник позивача - адвокат Дмитрович Н.В. надіслала на електрону адресу суду заяву (вх.№ ЕП -235) про розгляд справи у її відсутності та відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують та просять розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернувся рекомендований лист з відміткою «адресат відмовився» Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає проживати з відповідачем однією сім`єю, проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, відтак суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам позивача, сім`я розпалась остаточно й поновлена бути не може, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку складає 908 грн. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи наявний договір про надання юридичної (правової) допомоги від 30 вересня 2021 року, однак документи, які б свідчили про розмір та оплату наданої правової допомоги, відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стороною позивача документально не підтверджено витрати на таку.

Outcome: approved