Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Представник Корнєва Дар`я Ігорівна звернулася до Сватівського районного суду Луганської області в інтересах позивача [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - інваліда. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства у зв`язку із захворюванням - анкілозуючий спондилоартрит, повільно прогресуючий перебіг,акт І, РС ІІ, периферична форма з переважним ураженням кульшових (РС І), колінних та гомілковостопних суглобів (РС ІІ). ПФС 0-І ст. Двобічний сакроілеїт ІV ст. Спондиліт грудного та поперекового відділу хребта І ст. СФП І. Супутній діагноз - кератопатія, деформації зіниці, задні кругові сінехії, часткова ускладнена катаракта, помутніння скловидного тіла на фоні хронічного увеїту в ст. ремісії. Хронічний ерозивний гастродуоденіт в ст. загострення ГЕРХ І ст. Зазначила, що позивач постійно проходить курс лікування та реабілітації. Згідно ВКК № 253 від 25.08.2020, позивач може працювати на посаді вахтера, однак у регіоні де проживає [PERSON] , він позбавлений такої можливості, оскільки вказана посада відсутня. Єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога як особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, розмір якої складає 1854,00 грн. що є вкрай недостатньою для життя та лікування. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, він працездатний та на даний час проходить службу у ЗСУ за контрактом, на його утриманні дітей не має, відповідач має матеріальну можливість допомагати позивачу та сплачувати аліменти, проте в добровільному порядку відмовляється надавати кошти, тому позивач [PERSON] вимушений звернутись до суду. Просить суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] та представник позивача Корнєва Д.І. у судове засідання не з`явились, представник позивача на адресу суду надіслала заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розглянути цивільну справу у відсутність представника позивача та позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Сватівського районного суду Луганської області відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Крім того, поштове відправлення, яке було направлене на зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки до суду відомостей не надходило,відзиву на позовну заяву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявності згоди позивача при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та [PERSON] , які є батьками [PERSON] шлюб розірвано, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.08.2013 (а.с.18). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1990 (а.с.10). Згідно ВКК № 253 від 25.08.2020, позивач має діагноз анкілозуючий спондилоартрит, повільно прогресуючий перебіг, акт І, РС ІІ, периферична форма з переважним ураженням кульшових (РС І), колінних та гомілковостопних суглобів (РС ІІ). ПФС 0-І ст. Двобічний сакроілеїт ІV ст. спондиліт грудного та поперекового відділу хребта І ст. СФП І. Хронічний ерозивний гастродуоденіт в ст. загострення ГЕРХ І ст. [PERSON] може працювати на посаді вахтера (а.с.8). Відповідно до довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією Серії 12ААБ № 999934 виданої [PERSON] , [INFO] датою огляду від 12.08.2021 та повторним оглядом підтверджена ІІІ група інвалідності, причиною інвалідності є інвалідність з дитинства. Умови та характер праці зазначені як помірне обмеження життєдіяльності ( а.с.7). Випискою з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 4216 підтверджено основний діагноз: Анкілозуючий спондилоартрит, повільно прогресуючий перебіг,акт І, РС ІІ, периферична форма з переважним ураженням кульшових (РС І), колінних та гомілковостопних суглобів (РС ІІ). ПФС 0-І ст. Двобічний сакроілеїт ІV ст. Спондиліт грудного та поперекового відділу хребта І ст. СФП І. Супутний : Кератопатія, деформації зіниці, задні кругові сінехеї, часткова ускладнена катаракта, помутніння скловидного тіла на фоні хронічного увеїту в ст. ремісії. Хронічний ерозивний гастродуоденіт в ст. загострення ГЕРХ І ст. (а.с.9). Довідкою Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 05.10.2021 виданою [PERSON] підтверджено знаходження на обліку і отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю дитинства ІІІ групи з 01.04.2021 по 06.09.2021 у розмірі 10 869,00 грн. (а.с.11) Як зазначив позивач у своєму позові, [PERSON] проживає окремо, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини - інваліда не надає, ухиляється від покладеного на нього законодавством обов`язку утримувати свою дитину. Відповідач іншим особам аліментів не сплачує. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Положеннями статей 185, 198, 199 СК України визначаються види виконання обов`язку по утриманню дитини, зокрема: участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо); обов`язком батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014, розкрив зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти» - це особи, які в установленому законом порядку визнані інвалідами І,ІІ та ІІІ групи, що ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 СК України та відносить до категорії « непрацездатні» інвалідів І,ІІ та ІІІ групи. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, стан здоров`я позивача, який є обмежено працездатною особою, інвалідом дитинства ІІІ групи, та стан здоров`я його батька, який є працездатною та працевлаштованою особою; матеріальне становище сторін, зокрема, той факт, що повнолітній син отримує соціальну пенсію в розмірі 1854 гривні, позивач на даний час не працює, оскільки відсутня вказана посада, яку він може займати, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved