Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з 15.06.2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В серпні 2020 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, живуть окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення стосунків стало взаємне нерозуміння один одного та виникнення між ними сварок. Зазначаючи на те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивачкою надано заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, завчасно отримавши повідомлення про час і місце судового розгляду, правом відзиву на позов відповідач не скористався, заяв, пов`язаних з судовим розглядом справи, суду не надав. Приймаючи до уваги наведене та відсутність підстав для обов`язкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.06.2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №434 (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка згідно акту фактичних обставин проживання від 11.01.2022, проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,9). Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З позовної заяви, доводи якої відповідачем не спростовані, слідує, що сторони разом не проживають з серпня 2020 року. Згідно довідок з місця проживання, позивачка разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , а відповідач за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,21). \~ \~ \~ \~Бажання зберегти сім`ю та відновити сімейні стосунки сторони не виявили, що надає суду підстави вважати, що у збереженні шлюбу жоден із подружжя не зацікавлений, тому їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Згідно позовної заяви, позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, як того просить позивачка, або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved