Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

18 листопада 2020 року представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарової Віолетти Султаналіївни, Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації речового права та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] , померла мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , актовий запис № 3842 від 04 квітня 2019 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 26 травня 2019 року № 321-01р опікуном малолітньої [PERSON] була призначена її бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №7674 від 06 серпня 2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до документів, наявних в Київській районній адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] на момент смерті була власником ј частини квартири [ADDRESS] , на яку [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України має право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до документів, наявних в Київській районній адміністрації Одеської міської ради [PERSON] , на момент смерті була власником ѕ частини квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , на які [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування за правом представлення. 06 серпня 2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омаровою Віолеттою Султаналіївною було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , власником якої стала [PERSON] , та здійснено державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер № 53477732 від 06 серпня 2020 року. Частиною 4, ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадку встановленого ч. 4 ст. 1273 ЦК України. Таким чином, позивач просив визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] недійсним, та скасувати реєстрацію речового права, а саме: права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] . Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року заяву представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] про забезпечення позову, шляхом накладення арешту, задоволено. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . У підготовче засідання 02 лютого 2021 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Підготовче засідання відкладено на 05 квітня 2021 року. 15 березня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що актовий запис про смерть було зроблено після державної реєстрації права власності [PERSON] на нерухоме майно, тобто під час укладання договору купівлі-продажу цивільні права та обов`язки [PERSON] ще не були припинені, а факт її смерті ще не був зареєстрований. Таким чином, у час реєстрації смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] вже була у власності [PERSON] . У підготовче засідання 05 квітня 2021 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату. Інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили. Підготовче засідання відкладено на 25 травня 2021 року. 26 квітня 2021 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органом опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] подано уточнену позовну заяву у якій позивач додатково просив залучити у якості третіх осіб [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольгу Сергіївну, Одеське районне управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області. Крім зазначених у первинній позовній заяві вимог позивач просив витребували з чужого незаконного володіння на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] , майно за адресою : [ADDRESS] . У підготовче засідання 25 травня 2021 року з`явилися представник відповідача [PERSON] . Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили. Підготовче засідання відкладено на 20 липня 2021 року. У підготовче засідання 20 липня 2021 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили. Підготовче засідання відкладено на 28 вересня 2021 року. У підготовче засідання 28 вересня 2021 року з`явилися представник позивача та третя особа [PERSON] . Від представника третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 01 листопада 2021 року. У судове засідання 01 листопада 2021 року з`явилися представник відповідача [PERSON] , представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради та третя особа [PERSON] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 06 грудня 2021 року. У судове засідання 06 грудня 2021 року з`явилися представники відповідача [PERSON] . Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 25 січня 2022 року. У судове засідання 25 січня 2022 року з`явилися представники відповідача [PERSON] . Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено 10 лютого 2022 року. У судовому засіданні 10 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] , заперечувала проти задоволення позову з підстав недоведеності та відсутності належних та допустимих доказів, щодо заявлених позовних вимог. Представник третьої особи Богдан Георгія Васильовича позов повністю підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних в уточненій позовній заяві. Представник позивача надав до суду клопотання розглядати справу за його відсутності, уточнену позовну заяву підтримав просив задовольнити. Інші учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку. Судом встановлено, що [INFO] , померла мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , актовий запис № 3842 від 04 квітня 2019 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 26 травня 2019 року № 321-01р опікуном малолітньої [PERSON] була призначена її бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №7674 від 06 серпня 2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). [PERSON] , на момент смерті була власником ѕ частини квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . 06 серпня 2020 року між [PERSON] (продавцем) від імені якої виступала [PERSON] на підставі довіреності посвідченої Омаровою В.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03.08.2020 року за реєстровим № 6842 та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири під [ADDRESS] та в цілому складається з однієї житлової кімнати житловою площею17,9 кв. м., загальною площею 26,5 кв.м. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за № 6880. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності приватним нотаріусом Омаровою В.С. Одеського міського нотаріального округу як державним реєстратором внесено відповідний запис 37643087 від 06.08.2020 року о 07:49:10. Згідно з пунктом 2 частини другої, частини третьої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстави позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17 наголосив, що процесуальним законодавством не передбачено права позивача на подання заяв ( клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому у разі надходження до суду однієї із зазначених заяв ( клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого ( ще одного позову); збільшення або зменшення позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову. Заява, подана 26.04.2021 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органом опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] , фактично є заявою про збільшення позовних вимог, тому суд дійшов висновку про розгляд її як такої якою збільшено позовні вимоги до визнання недійсним договору купівлі продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстраційного запису. У відповідності до змісту заяви та підтвердженого Інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно , державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що арешт накладений Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року не було внесено до Єдиного реєстру речових прав та обтяжень станом на 10.03.2022 року. 25.02.2021 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідченого приватним нотаріусом Левчук Ольгою Сергіївною Одеського міського нотаріального округу за № 253. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності приватним нотаріусом Левчук Ольгою Сергіївною Одеського міського нотаріального округу як державним реєстратором внесено відповідний запис 40722336 від 25.02.2021 року о 10:50:07. Відповідно до стст.16, 203, 215 ЦК для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: \~ \~ \~ \~пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; \~ \~ \~ \~наявність підстав для оспорення правочину; \~ \~ \~ \~встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. У позовах про визнання договору недійсним, суд має зясувати, чи дійсно таким договором порушено право чи інтерес особи, яка звертається з позовом і чи буде такий спосіб захисту ефективним. Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/12787/17 зазначила, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме підтвердити, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Так, за змістом статей 203, 215, 217 ЦК України оспорювати правочин у суді може одна зі сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша законна реалізація заінтересованою особою її прав. Самі по собі дії осіб щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. В уточненій позовній заяві Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вказують, що малолітня [PERSON] 21.10.2014 року має права спадкування за законом у першу чергу після смерті матері гр. [PERSON] , та право спадкування за правом представлення після смерті баби гр. [PERSON] , відповідно до частини першої 1266 Цивільного кодексу України. При цьому суду не представлено доказів чи мала гр. [PERSON] розпорядження заповіт на випадок своєї смерті на вказане майно чи ні, адже таке розпорядження може змінювати права та порядок спадкування за законом, а також суду не представлено чи є чи відсутні інші спадкоємці за законом на спадщину, що відкрилася після смерті гр. [PERSON] . За даних обставин право оскарження Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] 21.10.2014 року правочину у вигляді договору купівлі-продажу від 06 серпня 2020 року укладеного між [PERSON] (продавцем) від імені якої виступала [PERSON] на підставі довіреності посвідченої Омаровою В.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03.08.2020 року за реєстрованим № 6842 та [PERSON] (покупець) квартири під [ADDRESS] носить не безумовний, а ймовірний характер. З цих же підстав не може бути витребувано з чужого незаконного володіння на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] майно за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тому судом встановлено, що позивач у безпірному порядку не довів належними та допустимими доказами своє право на визнання недійсним вищевказаного правочину. Крім того, визнання договору купівлі-продажу від 06 серпня 2020 року № 6880 недійсним є неефективним способом захисту прав та законних інтересів малолітньої [PERSON] , оскільки на сьогодні право власності на квартиру під [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування № 253 від 25.02.2021 року, питання про недійсність якого позивачем не ставиться. У своїй постанові від 27.01.2020 року у справі № 761/26815/17 Верховний Суд зазначив, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Як підставу позову про визнання договору купівлі-продажу від 06 серпня 2020 року № 6880 недійсним позивачем зазначено, що майно у вигляді квартири під [ADDRESS] стало спадковим майном 05 серпня 2020 року, у день смерті [PERSON] , а договір купівлі- продажу, укладено та посвідчено нотаріусом 06.08.2020 року і ця обставина є доказом зловмисної домовленості сторін та підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним у порядку ч.1 ст. 232 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦК правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. У постанові ВС від 29.08.2018 у справі №522/15095/15-ц зроблено висновок щодо застосування ст.232 ЦК та вказано, що «під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє. Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють». Укладення договору купівлі-продажу в ситуації, коли від імені продавця діє представник, саме по собі не свідчить, що мала місце зловмисна домовленість представника з іншою стороною покупцем. Необхідно зазначити, що згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, отриманого судом 03.09.2021 року згідно ухвали суду від 16.07.2021 року вказано, що актовий запис про смерть [PERSON] здійснено 06.08.2020 року о 16:06:17 год за № 00141392091, а оскаржуваний правоин зареєстровано у Державному реєстрі 06.08.2020 року о 07:49:10, що вказує на той факт, що за даними реєстрів принаймні нотаріус, яка посвідчувала правочин та здійснювала його державну реєстрацію не мала можливості встановити факт смерті [PERSON] на момент вчинення оскаржуваного договору, інших доказів чи були обізнані сторони оскаржуваного договору про факт смерті [PERSON] в момент вчинення договору до суду не надано, тому наявність лише факту смерті довірителя в момент вчинення договору купівлі-продажу за довіреність не свідчить, що мала місце зловмисна домовленість представника з іншою стороноюпокупцем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . За таких обставин, при відсутності підстав для встановлення факту зловмисної домовленісті представника [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 06 серпня 2020 року № 6880 недійсним. Як похідна від попередньої не підлягає задоволенню і вимога про скасування речового права , а саме: права власності на квартиру [ADDRESS] , за гр. [PERSON] , вчиненого 06.08.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. Крім того, станом на сьогодні даний запис є неактуальним , оскільки 25.02.2021 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідченого приватним нотаріусом Левчук Ольгою Сергіївною Одеського міського нотаріального округу за № 253. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності приватним нотаріусом Левчук Ольгою Сергіївною Одеського міського нотаріального округу як державним реєстратором внесено відповідний запис 40722336 від 25.02.2021 року. Що стосується позовної вимоги про витребування з чужого незаконного володіння майна за адресою: [ADDRESS] саме на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] є недоведеним позивачем у повному обсязі належними та допустимими доказами, наприклад матеріалами спадкової справи. Застосування ст. 387 ЦК яка визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним у даному конкретному випадку є неможливим оскільки [PERSON] на сьогодні володіє нерухомістю на правовій підставі, яка ніким не оскаржувалась. Оскільки позивачем не ставиться питання витребування майна від добросовісного набувача в порядку ч.1 ст. 388 ЦК, тому обставини можливості такого витребування судом у даному процесі не досліджуються. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Outcome: dismissed