Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Мерцалова\~Н.В.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~в інтересах\~ [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Журавльова Л.М.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Сивокозов О.М.,\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню.В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] отримала постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.11.2021 року ВП № 67486508 по примусовому виконанню виконавчого напису № 640 від 20.10.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості в розмірі 6108,04 грн. Зазначає, що з ТОВ «ФК «Сіті фінанс» [PERSON] жодних кредитних договорів не укладала, про можливу передачу прав кредитора іншій фінансовій установі вона не повідомлялася, вважає, що жодного боргу у неї перед юридичною особою не має. Крім того, представник позивача вказує, що [PERSON] мала кредитні відносини з ПАТ «Дельта банк», які і пов`язує з вчиненням виконавчого напису нотаріуса № 640, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 20.10.2021 року. За словами [PERSON] , кредит був отриманий не пізніше 2008 року, та всі суми були виплачені, але ПАТ «Дельта банк» в 2014 році звернулося до суду щодо стягнення заборгованості в розмірі 5600,55 грн. за кредитним договором № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року та судових витрат у розмірі 229,40 грн.. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2014 року було відмовлено в позовних вимогах ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-03304-030408 від 03.04.2008 року. Рішення набрало законної сили 17.06.2014 року, та не скасовано. Судом за вище зазначеним рішенням було встановлено строк виконання зобов`язань у даному випадку, виходячи з умов кредитного договору №002-03304-030408 від 03.04.2008 року, яким є 02.04.2009 року. Виконавчий напис нотаріусом вчинено 20.10.2021 року, в той час, як право вимоги кредитора виникло не пізніше 2009 року, а відтак, трирічний строк з дня виникнення права вимоги сплив у 2012 році, що свідчить про те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушено вимогу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим розмір заборгованості та відповідно до документів приватного виконавця, є необґрунтованим. Крім того, представник позивача вказує, що виконавчий напис було здійснено на підставі копій документів, а не їх оригіналів, документів, які не підтверджують безспірність та розмір заборгованості, та з порушенням трирічного строку звернення, що свідчить про те, що виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів та у порушення строків. Вважає, що нотаріальна справа, заведена приватним нотаріусом Київського МНО Журавльовою Л.М., не відповідає встановленим законом вимогам не містить необхідних належних та допустимих документів для здійснення виконавчого напису № 640 виданого 20.10.2021 року, а представником ТОВ «Фінансова компанія «Сіти фінанс» такі документи приватному нотаріусу подані не були. У зв`язку з чим, представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 640 виданий 20 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення заборгованості в сумі 6108,04 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Мерцалової Н.В. про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 640, виданого 20.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 6108,04 грн. (а.с. 26-27). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мерцалова Н.В. у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Мерцалова Н.В. засобами електронного зв`язку надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, зазначила, що права та обов`язки зрозумілі, роз`яснення не потребують, суду довіряють, відводи відсутні, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутністю представника товариства, відзиву на позов та витребуваних документів до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та його представника та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю, та письмових пояснень на позов до суду не подала, однак надіслала витребувані судом докази. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, письмових пояснень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року, на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладеного між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] , останній надано кредит у розмірі встановленого загального кредитного ліміту в сумі 30000,00 грн., строком кредитування на 364 календарних дні. 20.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 640, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта банк» на підставі договору факторингу № 2238/К від 07.05.2020 року, за кредитним № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року. За виконавчим написом стягнуто з [PERSON] заборгованість за період з 07.05.2020 року по 16.09.2021 року в загальному розмірі 6108,04 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5608,04 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 500,00 грн.. На підставі виконавчого напису № 640 від 20.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області 16.10.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином,\~Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 591/3779/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 511/2748/17. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. на виконання ухвали Тернівського міського суду дніпропетровської області від 10.12.2021 року було надано належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис, а саме копію заяви ТОВ «ФК «Сіті фінанс» № 2-18178/ВН/2021 від 18.10.2021 року про вчинення виконавчого напису; копію кредитного договору № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року укладеного між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] ; копію виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 002-03304-030408; копію претензії ТОВ «ФК «Сіті фінанс» № 2-59/ПР/21 від 16.09.2021 року; копію протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-03-17-000005-b, переможцем активів майна ПАТ «Дельта банк» якого є ТОВ «ФК «Сіті фінанс»; копію договору № 2238/К від 07.05.2020 року про відступлення прав вимоги з додатком № 1 до договору. Однак, хоча в матеріалах справи і мається претензія ТОВ «» ФК «Сіті фінанс» з вимогою до [PERSON] про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази на отримання позивачем вказаної претензії, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Сіті фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20). Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем для вчинення виконавчого напису надавався нотаріусу оригінал кредитного договору, який був нотаріально посвідченим, а лише містять копію кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Крім того, у відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2014 року, яке набрало законної сили 17.06.2014 року, в позовних вимогах ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 5600,55 грн. за кредитним договором № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року, відмовлено у зв`язку із спливом загального строку давності(а.с. 10-11). Отже, нотаріус не переконався чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 67486508. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки за рішенням суду від 22.05.2014 року у вимогах ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] за кредитним договором № 002-03304-030408 від 03.04.2008 року, відмовлено. Також, відсутні докази чи надавався відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу оригінал кредитного договору, який був нотаріально посвідченим. З огляду на викладене, враховуючи те, що представником відповідача не надано до суду відзив на позов для спростування вимог позивача, матеріали справи не містять доказів того, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню саме за період стягнення, визначений у виконавчому написі з часу настання у відповідача права на звернення з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту в межах строку позовної давності, та не переконався чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості по кредиту, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», приймаючи до уваги відсутності в матеріалах справи доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого кредитного договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог представника [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 908 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved