Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Рішенням суду від 23.12.2021 у даній справі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики №29/12/18-14 від 29 грудня 2018 року у загальній сумі 100 844 грн 22 коп, з яких: 83 757 грн. 00 коп - сума основного боргу, 11 263 грн 24 коп - інфляційні збитки, 5823 грн 98 коп - 3% річних від простроченої суми. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати за клопотанням представника позивача та позивачу надано п`ять днів з ухвалення судового рішення для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат. До суду у п`ятиденний строк після ухвалення рішення від представника позивача надійшла заява про долучення доказів щодо розміру понесених судових витрат, а саме витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги: копію додаткової угоди №1 від 09.09.2021 до договору про надання правової допомоги, копію акту наданих послуг від 28.12.2021, копію рахунку-фактури від 28.12.2021. У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача зазначає, що договір б/н про надання правової допомоги від 10.09.2020, укладений з [PERSON] є договором про надання правових послуг не тільки в цій справі. Рахунок-фактура від 22.07.2021та рахунок-фактура від 28.12.2021 не сплачений клієнтом - позивачем у справі. За усною домовленістю між ним та клієнтом досягнуто згоди, що сплата за правову допомогу у цій справі відбудеться після вирішення справи по суті, також погоджено сплату додатковий гонорару, який складає 5% від суми задоволених позовних вимог. Крім того, зазначив про те, що є позиція Верховного Суду України з приводу того, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, тому просить задовольнити в повному обсязі вимогу щодо витрат на правову допомогу. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідно до договору про надання професійної правової допомоги №б/н від 10.09.2020, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (а.с.17-19). Пунктами 4.2, 4.7 Договору визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами, гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок Адвоката (а.с.17-19). Додатком до договору про надання професійної правової допомоги №б/н від 10.09.2020 підписаного 19.07.2021 передбачено надання правової допомоги позивачу у справі за позовом до [PERSON] та встановлено, що у разі прийняття рішення по справі на користь Клієнта, адвокату сплачується гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог (а.с.20). Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 10.09.2021 укладеної 09.09.2021 строк дії договору продовжено до 09.09.2022 (а.с.98). Суду надано акт наданих послуг від 22.07.2021 з детальним описом наданих послуг, згідно з яким вартість наданих за Договором послуг погоджена сторонами у сумі 8400 грн (а.с.24). Крім того, суду надано акт наданих послуг від 28.12.2021 з детальним описом наданих послуг, згідно з яким вартість наданих за Договором послуг погоджена сторонами у сумі 6600 (а.с.99). З рахунку-фактури б/н від 22.07.2021 вбачається, що [PERSON] необхідно сплатити за надані послуги оплату у розмірі 8400 грн (а.с.25). З рахунку-фактури б/н від 28.12.2021 вбачається, що [PERSON] необхідно сплатити за надані послуги оплату у розмірі 20042,21 грн з урахуванням сплати додаткового гонорару у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог у розмірі 5042,21 грн (а.с.100). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При встановленні розміру гонорару врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність та реальність. На думку суду, відсутність доказів оплати вказаних послуг не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, з врахуванням домовленості між сторонами договору про сплату витрат на правничу допомогу в майбутньому, враховуючи позицію Верховного Суду, що викладена у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, у задоволенні присудження до стягнення суми додаткового гонорару у розмірі 5042,21 грн відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved