Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

07 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Знам`янської об`єднаної територіальної громади, Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права на спадкове майно за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що він проживає за адресою: с. Малозименове Великомихайлівського району Одеської області. Його мати - [PERSON] , 1929 року народження до дня смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між ним та її матір`ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17.02.1950 року. За життя, будучи членом КСП « Прогрес», вона мала право на земельну частку (пай) на підставі чого був виданий сертифікат серії ОД № 0325887, розміром 7,9 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), виданий Великомихайлівською районною державною адміністрацією 29.12.1999 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 310. 19.05.1997 року його мати [PERSON] уклала в Цибулівській сільській раді Великомихайлівського району Одеської області заповіт на його ім`я яким заповіла йому належну їй на праві особистої власності на земельну частку ( пай). Факт смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Цибулівської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області від 22.09.1997 року, актовий запис № 11. На день її смерті залишилося майно, право на земельну частку ( пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серія ОД № 0325887 виданим Великомихайлівською районною державною адміністрацією 25.12.1999 року. Мати залишила заповіт на її ім`я, яким заповіла зазначений сертифікат йому. Заповіт складений 19.05.1997 року заступником голови Цибулівської сільської ради Дзиговською А.Й. та зареєстровано в реєстрі за № 71.Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] він здійснив похорони, обряди, доглядав присадибну земельну ділянку на протязі 6 місяців після її смерті, тобто він прийняв вищевказану земельну ділянку, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодекс України, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Даний факт підтверджується довідкою № 917 виданою Цибулівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області від 25.07.2016 року. Після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] була відкрита спадкова справа № 219/1999, яка знаходиться на зберіганні в Одеському державному нотаріальному архіві Одеської області, тимчасове зберігання в провадженні Роздільнянського районної державної нотаріальної контори.Він в установленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв`язку з необхідністю визнання право власності в судовому порядку. Вище зазначений сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0325887, був виданий 25 грудня 1999 року, тобто після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Даний факт вказує на те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у ст. 1219 ЦК України та спадкоємець стає учасником триваючих правовідношень. Тому він просить визнати за ним право на земельну частку ( пай) сертифікат серії ОД № 0325887, розміром 7,9 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) виданий Великомихайлівською районною державною адміністрацією 29.12.1999 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 310, в порядку спадкування за заповітом , після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він є єдиним спадкоємцем. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі. Представник відповідача Знам`янської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність. З позовом [PERSON] згодні в повному обсязі. Враховуючи, що учасники провадження належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд дійшов до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Малозименове Великомихайлівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 22 вересня 1997 року було зроблено запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Цибулівської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області. В матеріалах наявна копія сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0325887 виданого головою Великомихайлівської районної державної адміністрації від 29 грудня 1999 року на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємстві « Прогрес» розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки ( паю). Сертифікат зареєстровано 29 грудня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 310. Крім того, в матеріалах справи наявна копія дубліката заповіту посвідченого 19 травня 1997 року заступником голови Цибулівської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області Дриговською Антоніною Йосипівною, зареєстрованого в реєстрі за № 71, з якого вбачається, що [PERSON] заповіла сину [PERSON] право власності на земельну частку (пай), яка належить або належатиме їй на день її смерті. Також в матеріалах справи наявна копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44485767 від 18.07.2016 року, з якого вбачається, що дублікат заповіту [PERSON] посвідченого Цибулівською сільською радою Великомихайлівського району зареєстрований в спадковому реєстрі № 21. Так, з наявного в матеріалах справи листа відділу Держземагенства в Одеській області № 19-1512-0.11-3979/2-14 від 13.08.2014 року, вбачається, на заяву [PERSON] щодо видачі йому довідки про нормативну грошову оцінку земельної частки ( паю), площею 7,9 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) розташованої на території Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області відділ інформує, що нормативно грошова оцінка земельної частки ( паю) площею 7,9 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), розташованої на території Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області з урахуванням індексації станом на 01.01.2013 рік становить 83583,91 грн. ріллі. Згідно довідки № 916 від 25.07.2016 року виданої Цибулівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована, на день своє смерті за адресою: [ADDRESS] . Так, з довідки № 917 від 25.07.2016 року виданої Цибулівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] ( [INFO] ), здійснив похорони, обряди, доглядав присадибну земельну ділянку на протязі 6-ти місяців після її смерті. В матеріалах справи наявний лист роз`яснення № 563/02-14 від 26.07.2016 року наданий Роздільнянською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, з якого вбачається, що на зберіганні в Одеському державному нотаріальному архіві Одеської області ( тимчасове зберігання в провадженні Роздільнянської районної державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 219/1999 після смерті [PERSON] , 1929 року народження, яка залишила на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем виконкомому Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 19 травня 1997 року зареєстрованого у реєстрі за № 71. Дублікат якого виданий секретарем виконкому Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 19 травня 1997 року зареєстрованого у реєстрі за № 71. Дублікат якого виданий секретарем виконкому Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району одеської області 14 липня 2016 року зареєстрованого у реєстрі за № 21. Спадкове майно складається з: права на земельну частку (пай) землі розміром 7,9 га, що перебуває у колективній власності КСП « Прогрес», місцезнаходження: с. Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та підготовки інших документів, передбачених законодавством України. [PERSON] надано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325887 виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області 29 грудня 1999 року на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] після його смерті. Таким чином не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. У зв`язку з вищевикладеним йому рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. В матеріалах справи наявний лист - роз`яснення № 29-15-0.191-24/125-21 від 27.01.2021 року виданий Міжрайонним управлінням у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, з якого вбачається, що на базі оцінки земель 1995 року ( яка відповідно до статті 20 Закону України « Про оцінку земель» повинна була проводитись не рідше ніж один раз на 5-7 років) по землях сільського господарського призначення колективної власності сільськогосподарських підприємств проводився уточнений розрахунок нормативної грошової оцінки земельних часток ( паїв), а саме ріллі, що підлягає поділу, у складі Схем поділу земель колективної власності на земельні частки ( паї). Якщо застосувати індексацію до неї, то нормативна грошова оцінка земельної частки ( паю) без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) площею 5,65 га ріллі, що підлягає поділу, колишнього КСП « Прогрес» на території колишньої Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області станом на 2021 рік складала би 125271,39 грн. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Так, за відсутності сформованого об`єкта оцінки - земельної ділянки із визначеною площею, межами та внесеною інформацією про неї до Державного земельного кадастру, відсутні правові підстави та технічна можливість для оформлення витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В матеріалах справи наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65741186 від 26.07.2021 року, з якої вбачається, що дублікат заповіту видано на заповіт [PERSON] за № 58115728 посвідчений 14.07.2016 року Цубулівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 21. Крім того, в матеріалах справи наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65741219 від 26.07.2021 року, з якої вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] , заведена Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою під № 162/2020 та є незавершеною. У спадковій справі № 162/2020 Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори щодо майна [PERSON] наявні наступні документи - заява [PERSON] яка надійшла до нотаріальної контори 19.05.2020 року, про прийняття спадщини його матері [PERSON] ;свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданого 22 вересня 1997 року виконкомом Цибулівської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області; довідка № 917 від 25.07.2016 року видана головою Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області; заповіт [PERSON] від 19 травня 1997 року; дублікат заповіту [PERSON] від 19 травня 1997 року; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60226988 від 19.05.2020 року; копія паспорту та РНОКПП [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325887; лист роз`яснення № 19-1512-0.11-3979/2-14 від 13.08.2014 року виданий відділом Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44485767 від 18.07.2016 року; Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ЗУ «Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла у 1997 році, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 1963 року. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 вказаного Указу, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Так, з вищевикладеного вбачається, що право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Однак, з досліджених судом доказів не можливо встановити чи входила померла [INFO] [PERSON] до складу КСП на момент паювання землі і чи було її внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, та чи мала вона право на земельний пай. Також судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , тоді як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0325887 на ім`я [PERSON] було видано 29 грудня 1999 року. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку , що в задоволенні позову [PERSON] , представник позивача: [PERSON] до Знам`янської об`єднаної територіальної громади, Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права на спадкове майно за заповітом, слід відмовити.

Outcome: dismissed