Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в якому зазначив, що 06 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №К-5547779, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит в сумі 195570 грн. з кінцевим терміном повернення до 05.12.2020 року, з сплатою відсотків за користування 15.90 % річних. 17.04.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа Факторингова компанія» був укладений договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2020 року відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком на користь Кредитора належних йому прав вимоги за кредитним договором №К-5547779 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] .. Позичальником станом на 18.06.2021 року умов кредитного договору від 06 грудня 2013 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] за №К-5547779 не виконано, у зв`язку з чим за відповідачем перед ТОВ «Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку», уклалась заборгованість яка станом на 20.05.2021 року становить 224187 грн. 41 коп.. Загальна сума заборгованості складається, з 121825 грн. 72 коп. - основна сума заборгованості, 66181 грн. 79 коп. заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, 13197 грн. 79 коп. відсотки нараховані у відповідності до п.1.1.1.3 Кредитного договору, 11017 грн. 73 коп. пені за невиконання зобов`язань по сплаті останнього ануїтетного платежу, 2585 грн. 10 коп. 3% річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК, 9379 грн. 28 коп. інфляційні нарахування, 9778 грн. 50 коп. штраф за невиконання п.5.1. 5.11. Кредитного договору. Позивач з врахуванням того, що відповідач не виконує умови укладеного договору не погашає існуючу заборгованість просить суд стягнути з відповідача на його користь 224187 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 08 липня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначила що нею в добровільному порядку погашено по кредиту 73744 грн. 28 коп. за її розрахунком залишилось не погашеним борг в сумі 121825 грн. 72 коп. в задоволені решта позовних вимог просить суд відмовити. Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року вирішено подальший розгляд справи провести у загальному позовному провадженні. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд його задовольнити, щодо поданої заяви про застосування вимог ст..267 ЦК України та відмови у задоволенні позову за строком позовної давності надав суду письмові заперечення в яких суду повідомив, що позовну заяву подано до суду 18.06.2021 року тобто через 6 місяців 11 днів з 05.12.2020 року дати коли в за умов кредитного договору [PERSON] мала би внести останній Ануїтентний платіж у розмірі 188007 грн. 51 коп.. Тому вважають, що строк позовної давності не пропущений. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позивач частково визнає заявлені позовні вимоги а тому не заперечує щодо стягнення з неї відповідно до наданого розрахунку 150757 грн. 92 коп. в задоволені решта позовних вимог просить суд відмовити за пропуском строку звернення до суду без поважних причин. Суд з`ясувавши обставини справи встановив, що 06 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №К-5547779, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит в сумі 195570 грн. з кінцевим терміном повернення до 05.12.2020 року, з сплатою відсотків за користування 15.90 % річних. З Додатку до даного договору №1 графік платежів згідно Кредитного договору проводиться щомісяця ануїтетними платежами щомісяця до 06.12.2020 року в розмірі 3873 грн. 29 коп.. 17.04.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа Факторингова компанія» був укладений договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2020 року відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком на користь Кредитора належних йому прав вимоги за кредитним договором №К-5547779 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] .. У розрахунку наданого до позовній заяви зазначено, що станом на 18.06.2021 року умов кредитного договору від 06 грудня 2013 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] за №К-5547779 не виконано, у зв`язку з чим за відповідачем перед ТОВ «Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку», уклалась заборгованість яка станом на 20.05.2021 року становить 224187 грн. 41 коп.. Загальна сума заборгованості складається, з 121825 грн. 72 коп. - основна сума заборгованості, 66181 грн. 79 коп. заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам, 13197 грн. 79 коп відсотки нараховані у відповідності до п.1.1.1.3 Кредитного договору, 11017 грн. 73 коп. пені за невиконання зобов`язань по сплаті останнього ануїтетного платежу, 2585 грн. 10 коп. 3% річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК, 9379 грн. 28 коп. інфляційні нарахування, 9778 грн. 50 коп. штраф за невиконання п.5.1. 5.11. Кредитного договору. З розрахунку також вбачається, що [PERSON] останній платіж сплатила 06.07.2017 року. Інших доказів сторони суду не надали. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Отже суд провівши системний аналіз наданих сторонами доказів та встановлених правових норм дійшов висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами статей 256-258\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Доводи позивача про переривання перебігу позовної давності оскільки п.3.4 Договору кредиту, що у будь якому випадку в тому числі у випадку порушення Позичальником термінів здійснення Ануїтетного платежу, часткового дострокового погашення Кредиту, сума наступних Ануїтетних платежів залишається незмінною, крім суми останього (кінцевого) платежу платежу в останній день строку користування кредиту, визначеного.1.1 цього Договору, розмір якого визначається як сума процентів, нарахованих/непогашених, в тому чилі прострочених, відповідно до умов цього Договору, та залишок суми непогашеного кредиту, не є дією відповідача, що свідчить про визнання ним свого боргу, і не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності, отже, позивачем пропущено позовну давність для захисту наведених цивільних прав та інтересів. Суд вважає, що значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Тобто, позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Із системного аналізу наведених норм права суд зробив висновок, що погашення заборгованості за договором передбачено в такому порядку: щомісяця в період сплати з 06.12.2013 року до 06.12.2020 року кожного числа кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж - Ануїтетний) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за сумою кредиту, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно з умовами. Таким чином, погашення заборгованості мало здійснюватися щомісячними ануїтетними платежами. Зважаючи на наведене, для обчислення початку перебігу позовної давності у спірних правовідносинах суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261\~ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 23 червня 2021 року після спливу строку позовної давності щодо останнього щомісячного платежу від 06.07.2017 року, суд вважає, що сплив строк позовної давності за вимогами позивача, включно з вимогою за процентами, оскільки останній черговий платіж повинен був бути здійснений не пізніше 06.08.2017 року. Таким чином у межах строку позовної давності за період з 06.08.2017 року по 06.07. 2018 року слід відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо вимог з 06.08.2018 року по 06.12.2020 року суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість у відповідності до наступного розрахунку. Період з 06.07.2018 року по 06.12.2020 року складає 30 місяців. Тобто заборгованість за тілом кредиту в сумі 95369 грн. 70 коп., плата за користування кредитом складає 1263 грн.65 коп. х 30 = 37909 грн. 46 коп., 10328 грн.53 коп. є сума відсотків нарахованих на основну суму заборгованості у відповідності до п.1.1. Кредитгного договору, 1546 грн. 71 коп. - 3% річних відповідно до ст..625 ЦК україни, 5603 грн. 52 коп. - інфляційні нарахування, що складають в загальній сумі 150757 грн. 92 коп.. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже,\~суд вважає\~що підлягають\~стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська факторингова компанія розвитку» борг за договором кредиту в сумі 150757 грн. 92 коп. а в задоволені решта позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір відповідно до поданої квитанції в розмірі 3362 грн.81 коп. з якого слід пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача суму в 2261 грн. 36 коп..

Outcome: partial