Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

02 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме просила встановити факт належності [PERSON] Свідоцтва про право особистої власності на квартиру [ADDRESS] за № 337, виданого 08.12.1994 року Березівською міською радою Одеської області, право власності зареєстровано Березівським БТІ Одеської області 08.12.1994 року № 43 стор. 119 за реєстровим № 4125. В обґрунтування заяви вказує, що їй на праві власності належить 1/6 частина житлової квартири [ADDRESS] . Дана квартира була приватизована 02.12.1994 року в рівних частках її дідом [PERSON] , бабусею [PERSON] , дядьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] та нею [PERSON] . [INFO] її дід [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на теперішній час вони вирішили розпорядитись даною квартирою, однак їм було відмовлено в укладанні договору купівлі-продажу, оскільки право власності за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. З відповідною заявою вона звернулась до Державного реєстратора, однак у Державній реєстрації їй також було відмовлено, про що свідчить Постанова про відмову у державній реєстрації від 29.10.2020 року. Підставою відмови послугувало те, що відповідно до паспорту, її ім`я [PERSON] (на російській [PERSON] ), тоді як у Свідоцтві про право особистої власності на квартиру [ADDRESS] , її ім`я (на російській мові) [PERSON] , що є технічною помилкою, яка перешкоджає їй у вільному розпорядженні своєю власністю. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено відкрите судове засідання на 18 лютого 2022 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Заявник звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та зазначила, що вимоги підтримує. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що заяву підтримує. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що заяву підтримує. [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що заяву підтримує. [PERSON] , яка є також представником [PERSON] і [PERSON] , надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначила, що вимоги підтримує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради народних депутатів було затверджено розпорядження №346 органу приватизації про приватизацію чотирьохкімнатої квартири, розташованої в [ADDRESS] , сім`ї [PERSON] в кількості 6 чоловік. Зобов`язано БТІ видати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 08.12.1994 року Березівською міською радою народних депутатів Березіського району Одеської області видано свідоцтво №337 про право особистої власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається у вищевказаному свідоцтві №337 від 08.12.1994 року про право особистої власності на квартиру ім`я [PERSON] зазначено як « [PERSON] », що не співпадає з її іншими документами де її ім`я зазначено як « [PERSON] ». З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 19 вересня 1956 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] . 04.03.1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 04 січня 1979 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] , в якому ім`я дитини зазначено як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 21.10.2005 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, 21.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON] , в якому ім`я нареченої зазначено як « [PERSON] ». З паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Березівським РВ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 2005 року на ім`я [PERSON] вбачається, що її ім`я зазначено як « [PERSON] ». Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, суд дійсно вбачає розбіжності в зазначенні ім`я [PERSON] в правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві № [NUMBER] про право особистої власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 08.12.1994 року Березівською міською радою народних депутатів Березівського району Одеської області. Однак, як вбачається з рішення виконавчого комітету Березівської міської ради народних депутатів, яким було затверджено розпорядження №346 органу приватизації про приватизацію чотирьохкімнатої квартири, розташованої в [ADDRESS] , сім`ї [PERSON] в кількості 6 чоловік та зобов`язано БТІ видати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому ім`я заявника зазначено як [PERSON] . З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість вчиняти будь-які юридичні дії щодо вказаного майна. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved