Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

21 квітня 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] , представник позивачів адвокат Мороз Л.О., звернулися до суду з позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», [PERSON] , [PERSON] , про виділ частки зі спільного майна. Просили виділити у рівних частинах (по Ѕ частині кожному) в натурі у індивідуальну власність нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення на першому поверсі нежитловій будівлі літ. «В-2»: торгівельний зал «1», площею 22,9 м2; приміщення для зберігання лікарських засобів «2», площею 13,1 м2; топочна «3», площею 4,0 м2; приміщення для зберігання лікарських засобів «4», площею 4,1 м2; вбиральня «5», площею 2,3 м2; коридор «6», площею 1,6 м2; кабінет завідувача «7», площею 6,0 м2; кімната персоналу «8», площею 7,4 м2; приміщення для зберігання інвентарю для прибирання «9», площею 2,3 м2; кімната персоналу «10», площею 9,4 м2, і становлять 7/50 частин адміністративної та підсобних будівель: «В-2» - контора цегляна; «Д»- сарай цегляний; «Ж» - магазин цегляний; «Г» - склад цегляний та припинити право спільної часткової власності на виділене майно по відношенню до інших його співвласників. Добровільне вирішення поділу не є можливим, внаслідок відсутності погодження із співвласниками. 25 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13 липня 2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки відповідач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» з 31 березня 2015 року перебуває в стані припинення, на даний час органом управління юридичної особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який, відповідно, є розпорядником майна банку. 12 січня 2022 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. \~\~ \~ \~ \~ \~Позивачі та представник позивачів у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у заявах до суду просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представники відповідачів та відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень до суду не надавали. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування, укладеним 30.12.2004 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим в реєстрі за № 5327, належить 7/50 частин нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Як зазначено у договорі дарування частини нерухомого майна від 29.04.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 2-274, [PERSON] подарував Ѕ частину набутого майна [PERSON] (а.с.5-6). Право власності [PERSON] та [PERSON] зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 217726923 від 24.07.2020. Також, з іншими співвласниками адміністративної та підсобних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] , є відповідачі: Публічне (раніше - відкрите) акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" (23/100 частки). [PERSON] (3/25 часток). [PERSON] (51/100 частка) (а.с.7-9). З листів від позивачів вбачається, що вони пропонувати відповідачам прибути до нотаріуса для виділення 7/50 частин належного їм нерухомого майна розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). Відповідно до технічного паспорта на нежитлове приміщення від 11.11.2020 частина нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачам, складається з літ. «В-2», а саме: торгівельний зал 1 площею 22,9 кв. м., приміщення для зберігання лікарських засобів 2 площею 13.1 кв. м., топочна 3 площею 4,0 кв. м., приміщення для зберігання лікарських засобів 4 площею 4.1 кв. м., вбиральня 5 площею 2,3 кв. м., коридор 6 площею 1,6 кв. м., кабінет завідувача 7 площею 6.0 кв. м., кімната персоналу 8 площею 7,4 кв. м., приміщення для зберігання інвентарю для прибирання 9 площею 2.3 кв. м., кімната персоналу 10 площею 9.4 кв. м., загальною площею (по внутрішніх обмірах) 73,1 кв. м. (а.с.13-14) Відповідно до\~висновку щодо\~технічної можливості\~виділу нежитлових\~приміщень нерухомого\~майна,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~складеного ТОВ\~«Бюро технічної\~інвентаризації та\~експертиз» 11.11.2020\~за №\~290,\~за технічними\~показниками можуть\~бути виділені\~в окрему\~одиницю об`єкти\~нерухомого майна,\~а саме:\~об`єкт\~№1\~(1/2\~частина [PERSON] \~га 1/2 частина [PERSON] ): нежитлові приміщення літ. «В-2». а саме: торгівельний зал 1 площею 22.9 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 2 площею 13.1 кв.м., топочна 3 площею 4,0 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 4 площею 4.1 кв.м., вбиральня 5 площею 2.3 кв.м., коридор 6 площею 1.6 кв.м., кабінет завідувача 7 площею 6.0 кв.м., кімната персоналу 8 площею 7,4 кв.м., приміщення для зберігання інвентарю для прибирання 9 площею 2,3 кв.м., кімната персоналу 10 площею 9.4 кв.м., загальною площею 73.1 за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з висновком про вартість майна від 28.12.2020, виготовленим ПП «Роменекс-Л», ринкова вартість нежитлових приміщень літ. «В-2», а саме: торгівельний зал 1 площею 22.9 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 2 площею 13.1 кв.м., топочна 3 площею 4.0 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 4 площею 4.1 кв.м., вбиральня 5 площею 2.3 кв.м., коридор 6 площею 1,6 кв.м., кабінет завідувача 7 площею 6.0 кв.м., кімната персоналу 8 площею 7.4 кв.м., приміщення для зберігання інвентарю для прибирання 9 площею 2,3 кв.м., кімната персоналу 10 площею 9.4 кв.м., загальною площею 73,1 за адресою: [ADDRESS] станом на 28.12.2020 складає 78000 грн. (а.с.16). Відповідно до звіту про оцінку майна - 28.12.2020, виготовленим ПП «Роменекс-Л», ринкова вартість нежитлових приміщень літ. «В-2», а саме: торгівельний зал 1 площею 22.9 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 2 площею 13.1 кв.м., топочна 3 площею 4.0 кв.м., приміщення для зберігання лікарських засобів 4 площею 4.1 кв.м., вбиральня 5 площею 2.3 кв.м., коридор 6 площею 1,6 кв.м., кабінет завідувача 7 площею 6.0 кв.м., кімната персоналу 8 площею 7.4 кв.м., приміщення для зберігання інвентарю для прибирання 9 площею 2,3 кв.м., кімната персоналу 10 площею 9.4 кв.м., загальною площею 73,1 за адресою: [ADDRESS] станом на 28.12.2020 складає 78000 грн. (а.с.31-35). Як зазначено у висновку експерта за результатами проведення будівельно технічної експертизи № 1554 від 10.12.2021 року підготованого судовим експертом Андрєєвим Леонідом Григоровичем (свідоцтво № 430 від 25.04.2001), експертом запропоновано варіант виділу [PERSON] та [PERSON] : приміщення на першому поверсі нежитловій будівлі літ. «В-2»: торгівельний зал «1», площею 22,9 м2; приміщення для зберігання лікарських засобів «2», площею 13,1 м2; топочна «3», площею 4,0 м2; приміщення для зберігання лікарських засобів «4», площею 4,1 м2; вбиральня «5», площею 2,3 м2; коридор «6», площею 1,6 м2; кабінет завідувача «7», площею 6,0 м2; кімната персоналу «8», площею 7,4 м2; приміщення для зберігання інвентарю для прибирання «9», площею 2,3 м2; кімната персоналу «10», площею 9,4 м2 (а.с.173-199). Відповідно до ч.1 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 3ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст.364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст.367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364\~ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами по справі, а тому вони підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved