Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

19.10.2021 року представник позивача ОСББ «Запорізьке шосе 80» - адвокат Корсуновський П.Ю. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 4\~378 грн. 40 коп. та з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 4 4\~378 грн. 40 коп.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.11.2015 року було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізьке шосе 80», розташоване за адресою: Запорізьке шосе, буд.80 у м. Дніпро. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , частка у праві власності на яку в кожного з них становить Ѕ частину. Рішенням Загальних зборів ОСББ "Запорізьке шосе 80", оформленим Протоколом №2 від 31 січня 2016 року, затверджено розмір внесків на утримання будинку: для квартир та нежитлових приміщень першого поверху 1,50 грн./кв.м., для квартир та нежитлових приміщень вище першого 1,62 грн./кв.м. Рішенням Загальних зборів ОСББ "Запорізьке шосе 80", оформленим Протоколом №5 від 01 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року був затверджений щомісячний розмір внесків співвласників на управління будинком та його утримання у розмірі 5,00 грн./кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення; затверджено додатковий щомісячний платіж для співвласників багатоквартирного будинку за розміщення у місцях загального користування міжповерхової комори 50грн. за 1 комору. Зважаючи на те, що загальна площа квартири [ADDRESS] складає 52.7 кв.м., на підставі чого відповідачі зобов`язані були сплачувати на користь позивача цільові внески та обов`язкові платежі. Відповідачі не виконали свій обов`язок по сплаті цільових внесків, у зв`язку з чим за період з 01.05.2016 року по 05.10.2021 року утворився борг у розмірі 8 756 грн. 80 коп., який відповідачі в добровільному порядку не сплачують, тому позивач звернувся до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 01.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачам надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї, однак ними не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.128, ст.129, ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідачі є такими, що належним чином повідомлені про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалися, про причини неявки суду не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , частка у праві власності на яку в кожного з них становить Ѕ частину. У будинку, де розташована вказана квартира, власниками квартир утворено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізьке шосе 80», що підтверджується відповіддю на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та Статутом ОСББ «Запорізьке шосе 80». Рішенням Загальних зборів ОСББ "Запорізьке шосе 80", оформленим Протоколом №2 від 31 січня 2016 року, затверджено розмір внесків на утримання будинку: для квартир та нежитлових приміщень першого поверху 1,50 грн./кв.м., для квартир та нежитлових приміщень вище першого 1,62 грн./кв.м. Рішенням Загальних зборів ОСББ "Запорізьке шосе 80", оформленим Протоколом №5 від 01 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року був затверджений щомісячний розмір внесків співвласників на управління будинком та його утримання у розмірі 5,00 грн./кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення; затверджено додатковий щомісячний платіж для співвласників багатоквартирного будинку за розміщення у місцях загального користування міжповерхової комори 50грн. за 1 комору. Відповідно до розрахунку позивача, у [PERSON] та [PERSON] перед Об`єднанням існує заборгованість, яка за період з 01.05.2016 року по 05.10.2021 року становить 8 756 грн. 80 коп. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до вимог ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (в тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник квартири зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, будь-яких доказів на спростування позовних вимог суду не надали, тому суд розглядає справу за наявних в матеріалах справи доказах. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Запорізьке шосе 80» надаються послуги з управління (утримання) будинком, у якому розташована квартира, яка належить на праві власності відповідачам. Відповідачі, як споживачі цих послуг, а також власники нерухомого майна і співвласники приміщень загального користування, у повному обсязі не оплачують вартість фактично наданих послуг, чим порушують права позивача на отримання плати задля забезпечення статутної діяльності. Об`єднання має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] , і реалізувало це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за внесками на управління будинком підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір по 1 135 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved