Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, посилаючись на те, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2000 року по 12 листопада 2007 рік. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час він є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Львівському національному університеті ім. І. Франка, їх син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибула надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час і день розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Відзиву на позов не подав. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та мати - [PERSON] , тобто сторони по справі. Згідно довідки від 15 грудня 2021 року [PERSON] є студентом 1 курсу на денній формі навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, закінчує навчання в червні 2025 року. Згідно з частиною 3 статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальний стан дитини; стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, доньки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Згідно з положеннями статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколом судового засідання. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховуючи матеріальне становище сторін, те що [PERSON] навчається, що не оспорюють учасники судового засідання, також те що йому потрібні кошти на проїзд, годування та вдягання, на придбання книжок для навчання, а також суд враховує ті обставини що відповідач на рівні з матір`ю зобов`язаний надавати допомогу донці, оскільки та навчається і у зв`язку з цим утримувати її, вважає, що відповідач з урахуванням його матеріального становища може виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з 20 грудня 2021 року і до закінчення терміну навчання до червня 2025 року, тобто позов задовольнити, так як відповідно до вимог чинного законодавства України рішення суду ухвалюється на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved