Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

В березні 2021 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 02.10.2017 року № 506 "Про передачу будівлі військового містечка № 41 (місто Київ)" за Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (надалі - Центр) на праві оперативного управління закріплено будівлю (казарма) [ADDRESS] (далі-будівля). Відповідно до Акту прийняття (передачі) для утримання та експлуатації будівель, споруд і території військового містечка від 05.03.2018 №41, Акту прийняття (передачі) будинків, споруд і території військового містечка від 05.03.2018, Акту технічного стану будівлі (споруди) від 05.03.2018, позивачем прийнято для утримання і експлуатації адміністративну будівлю (казарма) [ADDRESS] . Зазначена будівля перебуває на бухгалтерському обліку в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні (далі- ККЕУ). Кошти за спожиті мешканцями будівлі житлово-комунальні послуги Центр перераховує в повному обсязі на розрахункові рахунки ККЕУ відповідно до п.12 наказу Міністерства оборони України № 400 від 03.08.2016. Відповідно до акту стану користування приміщенням [NUMBER] за адресою [ADDRESS], військового містечка від 2018 року встановлено, приміщенням [NUMBER] площею 28.39 м. кв. користується: [PERSON] . Позивач зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року у справі №756/16220/18 зобов`язано [PERSON] звільнити кімнату [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , військового містечка №41. Вказує, що між сторонами формально відсутні договірні відносини, оскільки відповідні договори не укладалися, проте відповідач користується та проживає у приміщені [NUMBER] площею 28.39 кв. м. і житлово-комунальні послуги йому надаються, в свою чергу [PERSON] за період з серпня 2019 р. - листопад 2021 р. не проводив оплати за житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості Центру перед ККЕУ, яка складає 30 255 грн. 61 коп. У зв`язку з вище викладеним з урахуванням уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 30 255 грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.03.2021 р. справу передано в провадження судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 16.04.2021 р. відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 02.10.2017 року № 506 "Про передачу будівлі військового містечка № 41 (місто Київ)" за Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (надалі - Центр) на праві оперативного управління закріплено будівлю (казарма) [ADDRESS] (далі-будівля). Відповідно до Акту прийняття (передачі) для утримання та експлуатації будівель, споруд і території військового містечка від 05.03.2018 №41, Акту прийняття (передачі) будинків, споруд і території військового містечка від 05.03.2018, Акту технічного стану будівлі (споруди) від 05.03.2018, позивачем прийнято для утримання і експлуатації адміністративну будівлю (казарма) [ADDRESS] . Зазначена будівля перебуває на бухгалтерському обліку в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні (далі- ККЕУ). Кошти за спожиті мешканцями будівлі житлово-комунальні послуги Центр перераховує в повному обсязі на розрахункові рахунки ККЕУ відповідно до п.12 наказу Міністерства оборони України № 400 від 03.08.2016. Відповідно до акту стану користування приміщенням [NUMBER] за адресою [ADDRESS], військового містечка від 2018 року встановлено, що приміщенням [NUMBER] площею 28.39 м. кв. користується: [PERSON] та є споживачем житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що послуги позивачем надаються, а відповідач ними користується та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляв. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач своєчасно не сплачує кошти за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за розрахунком позивача у [PERSON] утворилась наступна заборгованість за період з серпня 2019 р. по листопад 2021 р. в розмірі 30 255 грн. 61 коп. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів за отримані від позивача послуги, як і не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2207,00 грн (а.с. 5). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2207 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved