Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 6 776,59 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позичальник [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 17.10.2014 року. Однак, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя позичальник скористалася кредитними коштами, проте, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка нею у добровільному порядку погашена не була. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів. 16.06.2020 року банком була направлена претензія кредитора до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори та 05.08.2020 року банк отримав відповідь державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецької Л.П., з якої вбачається, що претензія кредитора долучена до спадкової справи після смерті [PERSON] та буде доведена до відома спадкоємців, які подали заяву про прийняття спадщини. 03.12.2020 року до спадкоємця позичальника - [PERSON] 2 було направлено лист-претензію, згідно яких банк пред`явив свої вимоги щодо повернення заборгованості, проте вимоги претензії банку спадкоємцями виконані не були, у зв`язку із чим банк звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Франківського о районного суду м.Львова від 23.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 03.09.2021 року призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі відзив на позов не подали. У судове засідання представник позивача не з`явився, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Проте, суд зазначає, що разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без виклику сторін, що сприймається судом як заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялись у встановленому законом порядку, заяв чи клопотань до суду не надіслали. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позичальник [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 17.10.2014 року. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що зроблено Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області актовий запис №1107, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 66). Позивачем 16.06.2020 року була направлена претензія кредитора до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори (а.с. 68) та 05.08.2020 року банк отримав відповідь державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецької Л.П., з якої вбачається, що претензія кредитора долучена до спадкової справи після смерті [PERSON] та буде доведена до відома спадкоємців, які подали заяву про прийняття спадщини (а.с. 69). При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного. Оскільки зобов`язання боржника з повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємців. Крім того, згідно зі ст. 1282 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, тобто до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 ) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення кредитором вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 495/1933/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до нотаріуса з вимогою кредитора 15 липня 2020 року. З позовом банк звернувся до суду у квітні 2021 року. Враховуючи наведені у справі обставини, позивач як кредитор спадкодавця не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою статті 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, тобто до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року), позивач мав право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника [PERSON] , протягом шести місяців починаючи з часу коли він дізнався про відкриття спадщини. Проте, претензію кредитора АТ КБ «Приват Банк» подало лише 15 липня 2020 року 20 березня 2020 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, тобто до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року). Наслідком пропуску кредитором вказаного строку звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення права вимоги, згідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України. Виходячи з обставин справи та наданих доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором укладеного між АТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] позивачем не доведено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 1281 ЦК України.

Outcome: dismissed