Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 14.12.2017 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 9170,25 грн. 04.12.2020 року до спадкоємця позичальника направлено лист-претензію, згідно якої банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. 2. Позиції учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення судом заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явилась, у відзиві наданому суду вказує, що позивач 18.11.2019 року із ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про відмову у відкритті провадження довідався про смерть [PERSON] . Претензія кредитора датована 27.05.2020 року та зареєстровано в Ізюмській державній нотаріальній конторі 01 червня 2020 року, а отже банком пропущено шестимісячний строк пред`явлення вимог кредитора до спадкоємців боржника у відповідності до ст. 1281 ЦК України ( а.с.148). Через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в їх задоволенні. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 14.12.2017 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк». Згідно з вказаним договором [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно свідоцтва про смерть від 23 листопада 2018 року серії [NUMBER] , виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис № 990 ( а.с.121). Відповідно до копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензій кредитора до ДНК від 26.05.2020, АТ КБ «Приватбанк» направлено до Ізюмської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно [PERSON] (а.с.68). 07 серпня 2020 року Ізюмська державна нотаріальна контора направила на адресу банку повідомлення про те, що претензія банку щодо спадкоємців [PERSON] отримана та зареєстрована по Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 410 від 011 червня 2020 року, спадкова справа № 213/2020. У разі звернення спадкоємців за оформленням спадщини банку буде повідомлено додатково ( а.с.70). Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензій до [PERSON] , АТ КБ «Приватбанк» було направлено листи-претензія до відповідача, в яких зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 9170,25 грн ( а.с.71,72). Згідно розрахунку заборгованості, наданого до суду, за договором №б/н від 14.12.2017, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на дату смерті Банком нарахована заборгованість у розмірі 9170,25 грн, яка складає заборгованість за простроченим тілом кредита. Судом досліджено копії матеріалів спадкової справи № 213/2020, заведеної після смерті [PERSON] , та встановлено наступне. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ніхто не звертався. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01.06.2020 року, інформація про посвідчені [PERSON] заповіти відсутня. 08 грудня 2021 року КП "Благоустрій міста Ізюма" на виконання ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2021 року про витребування доказів повідомило суд про неможливість надати витребовувані судом докази, оскільки підприємство не займається обліком осіб, місце проживання яких зареєстровано у житлових приміщеннях багатоквартирного будинку, а є лише виконавцем послуги з управління багатоквартирними будинками відповідно до Закону України "Про житлво - комунальні послуги" та Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" ( а.с.173), 4. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ст. ст.1216,1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст. 1222 ЦК України). Згідно зі статтею 1268ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено у пункті 27постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Аналіз норм 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269,1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Отже, оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України. Статтею 1281ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 5. Висновки суду. За положеннями частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц (провадження № 61-9193св18). Так, матеріали справи не містять доказів, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] .. Крім того, наявність майна у померлого боржника [PERSON] банком не доведено. Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті [PERSON] у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого АТ КБ «Приватбанк» позову в повному обсязі. 6.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином з відповідача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. не підлягає стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed