Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

17.11.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 01.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. було відкрито виконавче провадження № 65946624 по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 32452 від 21.05.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, яким було стягнуто з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 33899 грн. 40 коп. [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, вчинила виконавчий напис № 32452 від 21 травня 2021 року без документів, що підтверджують безспірність заборгованості та доказів направлення та отримання ним письмової вимоги про усунення порушень. Зазначає, що жодного договору не укладав, а відтак вимога відповідача не є безспірною і не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріальної дії, а тому спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду\~від 18.11.2022 у задоволенні клопотання [PERSON] про відстрочку або розстрочку судового збору було відмовлено та позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 18.11.2022 у задоволенні клопотання [PERSON] про відстрочку або розстрочку судового збору було відмовлено та заяву про забезпечення позову було повернуто позивачу з підстав несплати судового збору. 02.12.2021 Позивачем було подану заяву про забезпечення позову та заяву про усунення недоліків в оформленні позовної заяви з матеріалами. 06.07.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65946624 від 01.07.2021, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем на підставі виконавчого напису № 324452 від 21.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 33 899 грн. 40 коп., до закінчення розгляду справи. 07.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано від відповідачів та третьої особи всі матеріали, що стали підставою для видачі виконавчого напису. У встановлений судом строк, відповідачі правом на надання відзиву не скористалися. 04.01.2022 на адресу суду від Приватного виконавця Райди О.С. надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 07.12.2021. 14.02.2022 на електронну адресу суду від ТОФ «ФК «Онлайн Фінанс» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 07.12.2021. Відповідач у своїй заяві про долучення доказів по справі зазначив наступне, що Кредитний договір № 927677309 від 14.07.2020 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому доказами підписання договору є довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме: - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Окрім цього, повідомляє, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 927677309 від 14.07.2020. В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 927677309 від 14.07.2020. 14.02.2022 у судове засідання учасники справи повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Позивач подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 90). Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про час, дату і місце розгляду справи, були повідомлені належним чином (а.с. 75, 76, 77, 78, 98, 99). Будь-яких клопотань не подали. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив. Отже, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 14.02.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини. 14.07.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 927677309. У зазначеному договорі зазначено анкетні дані [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] , номер та серія паспорту, ким та коли виданий паспорт, ідентифікаційний номер платника податків, електронну пошту). Зазначений договір підписаний сторонами. Позичальником договір підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 86-87, 101, зворотній бік 102, 103, зворотній бік-104,). Згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.4.-1.7., 4.4 вказаного договору, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надав позивачу кредит без конкретної споживчої мети на суму 12000,00 грн на строк 10 (десять) днів від дати отримання кредиту позичальником, з фіксованою процентною ставкою 1,45 % за кожен день користування Кредитом (530, 70% річних за фактичний час користування Кредитом за Дисконтною ставкою або 622,20 % річних за Базовою ставкою). Загальна вартість кредиту становить 13740, 00 грн, що включає в себе: 1 740, 00 грн. - проценти та суму кредиту 12 000, 00 грн.. Відповідно до графіку розрахунків, що є додатком до кредитного договору № № 927677309 від 14.07.2020, вбачається, що сума наданого кредиту становить 12 000,00 грн, розмір процентів за користування кредитом у розмірі 14,50 % від суми Кредиту, або 1740, 00 грн, дата платежу 24.07.2020. Договір № 927677309 від 14.07.2020 нотаріально не посвідчений. 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №\~ 32452, за яким із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 927677309 від 14.07.2020 у розмірі 33\~899,40 грн (а.с. 14, 88). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором № 927677309 від 14.07.2020 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 16 квітня 2021 по 12 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 32\~699,40 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12\~498, 35 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 20\~201, 05 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача за домовленістю сторін. Загальні сума, що підлягає стягненню з боржника [PERSON] становить 33\~899, 40 грн. Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 65946624 від 01.07.2021 (а.с. 15, 83). Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України\~22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88\~Закону\~України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~№\~1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 21.05.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету\~Міністрів\~України\~№662\~від\~26\~листопада\~2014\~року\~«Про\~внесення змін\~до\~переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~№1172\~від\~29\~червня\~1999\~року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 21.05.2021 виконавчий напис № 32452, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 32452 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95). Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються. Статтею 3\~Закону\~України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, тобто поза межами своїх повноважень в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису №\~32452, вчиненого 21.05.2021, таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни суд зазначає наступне. Позивачем пред`явлено позов до стягувача та приватного нотаріуса. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Аналогічний висновок зазначено у постанові КЦС ВС від 12.11.2020 у справі № 200/3452/17. За таких обставин у задоволенні позову до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни слід відмовити. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 34) та 454,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 29), загалом позивачем понесено судові витрати на загальну суму 1362,00 грн. Доказів щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу та укладення відповідного договору з адвокатом позивачем не надано. Оскільки суд\~прийшов до\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог,\~понесені позивачем\~судові витрати,\~що складаються\~із судового\~збору підлягають\~стягненню з\~відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial