Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

14 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя розпочав, але не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки. Так, розпорядженням Красноокнянської РДА Одеської області № 572/А-2012 від 10.12.2012 року, її чоловіку [PERSON] був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Красноокнянської селищної ради. Наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 20.12.2018 року № 15-7896/13-18-СГ затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Таким чином, після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 5123155100:01:004:0416, яку позивач прийняла як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але так як [PERSON] не встиг документально завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я, а позивачка, як спадкоємець, позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Тому 06.10.2021 року, за для можливості реалізувати своє право як спадкоємця, позивач звернулась до Окнянської селищної ради із заявою вх. № П-3438/02-07, про надання дозволу на право завершення процедури приватизації земельної ділянки, однак 26.10.2021 року їй було відмовлено у праві завершити процедуру приватизації земельної ділянки. Так як позивач постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона\~ вважає, що прийняла спадщину. Але, оскільки вона від Окнянської селищної ради отримала відмову у праві на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, то вважає, що має право звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Ухвалою від 20.12.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 19.01.2022 року в підготовчому засіданні було оголошено перерву для витребування доказів. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. /а.с.30/.\~ Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. /а.с.28, 29/. Тому судове засідання проведено у відсутність сторін , що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.08.1970 року [PERSON] та [PERSON] одружилися /а.с. 11/; Згідно з розпорядження Красноокнянської РДА № 572/А-2012 від 10.12.2012 року, [PERSON] , було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для\~ ведення особисто селянського господарства на території Красноокнянської селищної ради. /а.с.12/; Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-7896/13-18-СГ від 20.12.2018 р. було затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] , у власність земельну ділянку без зміни цільового призначення, із набуттям\~ /а.с.13/; Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дана земельна ділянка зальною площею 2,0000 га, розташована на території Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області, з кадастровим номером 5123155100:01:004:0416, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. /а.с. 14-16/; [INFO] [PERSON] помер /а.с.10/; Згідно до копії довідки Окнянської селищної ради, [PERSON] , 1948 р.н., на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , вибув 23.03.2014 року у зв`язку із смертю.\~ За вказаною адресою на день смерті і по теперішній час зареєстрована його дружина [PERSON] , 1947 р.н. Подружжя разом проживало з 1970 року. /а.с. 17/; 06.10.2021 року позивач звернулася до Окнянської селищної ради з заявою про надання дозволу на право завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. /а.с.18-20/; 26.10.2021 року позивач отримала відмову від Окнянської селищної ради в наданні дозволу на право завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, так як Окнянська селищна рада не наділена владними повноваженнями щодо надання таких дозволів. /а.с.21-22/. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. \~ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина . Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №319/2014 до майна померлого. Позивач як подружжя та спадкоємець першої черги спадщину у встановленому законом порядку прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину на 35/100 часток житлового будинку, з відповідною часткою будівель і споруд, які знаходяться\~ за адресою: [ADDRESS] . Інші спадкоємці відсутні /а.с. 39-65/. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17,де визначено , що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, за\~ життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, розташована на території Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області, з кадастровим номером 5123155100:01:004:0416, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства У зв`язку із смертю процедура приватизації не завершена, хоча\~ фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєно кадастровий номер, наявна інформація в публічно-кадастровій карті. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки, яке\~ входить до складу спадщини, а позивач як спадкоємець\~ [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Через незавершення процедури приватизації [PERSON] за життя не було оформлено право власності на вказану земельну ділянку, а тому за спадкоємцем позивачем [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірних земельних ділянок, і тому , враховуючи вищевикладене , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, виходячи із принципу диспозитивності, беручи до уваги те, що позивач не заявляв вимог щодо розподілу судових витрат, то судом це питання не вирішується.

Outcome: approved