Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

02.08.2021 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась Громадська організація садівницьке товариство «Ельвіра» до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам та цільовим внескам, у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача: - 10 800,00 грн заборгованості по сплаті членських внесків ((за 2012 -2020 р включно); - 82 170,00 грн заборгованості по сплаті цільових внесків на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки; - 27 099,04 грн - 3% річних від простроченого розміру заборгованості в сумі 11 2874,00грн; - судові витрати. Ухвалою суду від 23.09.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Ухвалою суду від 06.10.2021 позовну заяву повторно залишено без руху на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Після усунення недоліків суд ухвалою від 18.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 08.12.2021. Позов обґрунтовано наступним. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2013 року у цивільній справі № 2-5229/12, залишеним без змін судом апеляційної інстанції від 12 вересня 2013 року, та залишеним без змін постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2013 року, задоволено позов Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» (далі - ГО «СТ «Ельвіра»,Організація) до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським та цільовим внескам у розмірі 30 400,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ГО «СТ «Ельвіра» заборгованість по членським (з 2007 по 2011 роки включно) та частині цільових внесків ( за виключенням цільового внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки - 82 170,00 грн) у розмірі 30 400,00 грн. Позивач зазначає, що судами встановлено, що відповідач з 2006 року є членом ГО «СТ «Ельвіра», проте відмовляється сплачувати заборгованість по членським та цільовим внескам, розмір яких встановлений загальними зборами позивача. Між тим, [PERSON] не оскаржувала приватизацію на своє ім`я земельної ділянки на території садівницького товариства «Ельвіра» та рішення про прийняття її в члени цього товариства. Таким чином, правовими підставами вимог позивача, щодо майнової відповідальності [PERSON] є зобов`язання, які випливають із членства в садівничому кооперативі, що передбачені, як Цивільним кодексом України, Законами України «Про громадські об`єднання», «Про кооперацію», так і статутними документами громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра». Станом на 25.08.2021 відповідачка рішення суду у цивільній справі № 2-5229/12 в добровільному порядку не виконала. Станом на час подання позовної заяви відповідач не виконує рішення загальних зборів товариства щодо сплати членських та цільових внесків, що призвело до утворення заборгованості по їх сплаті в розмірі 92 970,00 грн (по сплаті членських внесків (за 2012 -2020 роки включно) - 10 800,00 грн та цільових внесків на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки - 82 170,00 грн). Відповідно до п. 2.4. Статуту, Член Організації зобов`язаний: 2.4.1. Виконувати вимоги законодавства про колективне садівництво, органів місцевого самоврядування, виконавчої влади, Статуту та рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів Організації і Правління Організації. 2.4.6. Своєчасно сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни, встановлені Правлінням, загальними зборами Організації. 2.4.7. Своєчасно сплачувати з установленому порядку податки та інші збори, передбачені законодавством. 01.09.2021 4 2.4.8. Відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані Організації. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України (далі - ЦПК України) підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній справі № 2-5229/12, а саме - той факт, що загальні збори Організації прийняли рішення за рахунок цільових внесків членів товариства здійснити інженерну підготовку території (гідронамив), електрифікацію тощо. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 14 лютого 2009 року було встановлено розмір членських внесків на 2009-2010 роки по 100,00 грн в місяць, цільових внесків: на інженерну підготовку земельної ділянки (гідронамив), на проект гідронамиву - 2 200,00 грн, на проект електрифікації (аванс) - 5 000,00 грн, на інженерну підготовку доріг загального користування - 17 100,00 грн, на встановлення межових знаків - 1 000,00 грн, також встановлено термін сплати цільових внесків до 31.12.2010 року (копія додається). Ці факти досліджено та встановлено у цивільній справі № 2- 5229/12. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 01.10.2011: п.2 - було встановлено розмір членських внесків на 2012 рік в сумі 1 200,00 грн; п.4 - Підготовити та направити до суду подання на стягнення в примусовому порядку членських , цільових внесків на членів садового товариства. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 08.10.2012: п.7 - було встановлено розмір членських внесків на 2013 рік в сумі 1 200,00 грн; п.1 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 06.11.2014: п.7 - було встановлено розмір членських внесків на 2014 - 2015 р. в сумі 1 200,00 грн; п.5 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок з урахуванням індексів інфляції та ін. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 25.11.2016: п.4 - було встановлено розмір членських внесків на 2016 - 2018 р. в сумі 1 200,00 грн; п.2 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 06.07.2019: п.5 - було встановлено розмір членських внесків на 2019 - 2021 р. в сумі 1 200,00 грн; п.3 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок з урахуванням індексів інфляції та ін. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по оплаті членських внесків (за 2012 - 20201 р. включно) та цільового внеску на інженерну підготовку (гідронамиву) ділянки (82 170,00 грн), становить 92 970,00 грн Позивач неодноразово повідомляв відповідача телефоном та поштою про необхідність утримання земельної ділянки, сплати членських та цільових внесків. Просить задовольнити позов, враховуючи те, що за рішенням суду у справі № 2-5229/12 грошові кошти у розмірі 30 704,00 грн та 92 970,00 грн за даним позовом, [PERSON] позивачу не сплачені. 06.12.2022 представник відповідачки адвокат Шнягін О.Г. подав відзив на позов, разом з клопотанням про поновлення строку на його подання. Оскільки відзив подано у встановлений судом строк, суд відмовив у задоволенні клопотання, та долучив відзив до матеріалів справи. У відзиві та письмових поясненнях, сторона відповідача не визнала позов повністю з огляду на наступне. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, просить застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по членським та цільовим внескам, оскільки періодом, у якому утворилась заборгованість в сумі 10 800,00 грн, є період часу, починаючи з 01.01.2012 по 31.12.2020, що підтверджується розрахунком заборгованості, а також доводами, які викладені у позові. Додатками до позовної заяви № 12 та № 11 позивач підтверджує, що заявив вимогу про повне погашення заборгованості, зокрема, і погашення заборгованості по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки в сумі 82 170,00 грн до відповідача ще 28.04.2019 (перша вимога) та 22.10.2019 (друга вимога). Враховуючи ту обставину, що позивач звернувся до суду лише 02.09.2021, розрахунок заборгованості, яку він просить стягнути з відповідача, зокрема, заборгованість по членським внескам у сумі 10 800,00 грн, починається з 01.01.2012, а заборгованість по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки в сумі 82 170,00 грн взагалі виникла у Відповідача ще станом на 28.04.2011, є підстави стверджувати про те, що позивач пропустив строк позовної давності, встановлений ч. 1 ст. 257 ЦК України. У зв`язку із цим відповідач просить застосувати до даних правовідносин положення закону про пропуск позивачем строк позовної давності, зокрема норми закону, визначені ч. 1 ст. 257, ч.4 ст. 267 ЦК України. Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду із позовом у вересні 2021 року, Відповідач просить суд повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості, яка виникла до вересня 2018 року. Враховуючи, що позивачем нараховано 3% річних за період починаючи з 01.08.2013 і по 01.08.2020, відповідач просить суд повністю відмовити у задоволенні вимог про стягненню 3% річних за період часу з 01.08.2013 і по 02.09.2018 включно. Окрім цього, позивач, зокрема, зазначає, що обставини, які встановленні рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2013 справі №2-5229/12, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справі, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Проте, як вбачається з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.201 року у справі №2-5229/12, судом встановлено, що впродовж 2007-2011 років загальними зборами товариства приймалось ряд рішень щодо встановлення розмірів членських та цільових внесків для здійснення інженерної підготовки території (гідронамив), електрифікації тощо. Так, загальними зборами СТ «Ельвіра» від 11.02.2007, 19.12.2007, 14.02.2009, 2.05.2011 прийняті рішення про затвердження плати по інженерній підготовці території необхідності проведення гідронамиву, встановлення розміру членських внесків, вступного разового внеску за кожну ділянку, авансові цільові внески на інженерну підготовку (гідронамив), проект гідронамиву, на електрифікацію, інженерну підготовку доріг загальною користування, встановлення межових знаків. На 2007 рік встановлено членський внесок розмірі 50,00 грн щомісяця; на перше півріччя 2008 року - 50,00 грн щомісяця, на друге півріччя 2008 року - 100,00 грн щомісяця; на 2009-2010 року - 100,00 грн щомісяця; на 2011 рік - 120,00 грн. Протягом 2009 року Приватним підприємством «Алеста» виконані роботи по інженерній підготовці території СТ «Ельвіра» на підставі договору № 1 від 01.08.2007 по розробці проекту інженерної підготовки території, гідронамив території допоміжні роботи по облаштуванню карт гідронамиву, дренажних канав, укладанні пульпопроводів, роботи по розробці ґрунту з перекачуванням на карти гідронамиву тощо на суму 3 640 783,20 грн. Відповідач має заборгованість по оплаті членських та цільових внесків за 2007-2011 роки, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 30 400,00 грн. За змістом п. 2.4.7 Статуту передбачено, що член товариства зобов`язаний своєчасні сплачувати вступні, членські і цільові внески у розміри і в термін, встановлені Правлінням загальними зборами товариства. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача по членським та цільовим внесках станом на 01.01.2012 року становить 30 400 грн, та складається з заборгованості: по членським внескам за 2007 - 600 грн, по членським внескам за 2008 - 900 грн. по членським внескам за 2009 - 1200 грн, по членським внескам за 2010 - 1200 грн, почленським внескам за 2011 - 1200 грн, по цільовому внеску на проект інженерної підготовки (гідронамиву) ділянки - 2 200 грн, по цільовому внеску на інженерну підготовку доріг загального користування - 17100 грн. но цільовому внеску на проект електрифікації - 5 000 грн, по цільовому внесу на встановлення межових знаків - 1 000 грн. Таким чином, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2013 у справі №2-5229/12 не встановлені обставини щодо виникнення заборгованості по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки Відповідача, про що сам Позивач зазначає в позові на першому аркуші, хоча як вбачається з матеріалів справи вказана заборгованість існувала ще до звернення Позивача до суду у березні 2021 року. При цьому Позивач вказує, що згідно розрахунку заборгованість Відповідача по оплаті членських внесків (за 2012 - 2020 p.p. включно) та цільового внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки (82 170,00 грн), становить 92 970,00 грн (розрахунок заборгованості додається). Однак, як вбачається з доданого до позовної заяви Розрахунку суми заборгованості в графі 10 платежі Цільовий внесок на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки заборгованість Відповідача начебто складає 82 170,00 грн. Проте Позивачем жодним чином не зазначено та не надано відповідних доказів щодо того, з чого складається вказана сума заборгованості, який порядок її нарахування, чим підтверджується факт надання послуг з інженерної підготовки (гідронамиву) ділянки, якої саме ділянки, тому в даній частині у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що твердження Позивача про неодноразове повідомлення Відповідача телефоном та поштою про необхідність утримання земельної ділянки, сплати членських та цільових внесків, не відповідають дійсності, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин Позивачем не надано. Вимоги Позивача від 28.04.2011 р. та 28.01.2012 р. адресовані Відповідачу та долучені до позовної заяви стосуються стягнення заборгованості за інший період часу (2007-2011 p.p.) та не стосуються періоду часу виникнення заборгованості, що предметом розгляду цієї справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, тому суд провів засідання без його участі. В судовому засіданні представник відповідачки заперечив проти задоволення позову повністю у зв`язку з його необґрунтованістю, зокрема з тим, що позивач не подав доказів понесення витрат з гідронамиву ділянки, просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення представника відповідачки, вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Предметом позову в цій справі є стягнення заборгованості з членських внесків за період з 2012 по 2020 роки; заборгованості по сплаті цільових внесків на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки та стягнення на підставі ст. 625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми боргу, завданих позивачу внаслідок невиконання відповідачкою рішення суду. Згідно ст. 322 Цивільного Кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом п. 2.4.7 Статуту ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» передбачено, що член товариства зобов`язаний своєчасні сплачувати вступні, членські і цільові внески у розміри і в термін, встановлені Правлінням загальними зборами товариства. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 01.10.2011: п.2 - було встановлено розмір членських внесків на 2012 рік в сумі 1 200,00 грн; п.4 - Підготовити та направити до суду подання на стягнення в примусовому порядку членських , цільових внесків на членів садового товариства. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 08.10.2012: п.7 - було встановлено розмір членських внесків на 2013 рік в сумі 1 200,00 грн; п.1 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 06.11.2014: п.7 - було встановлено розмір членських внесків на 2014 - 2015 р. в сумі 1 200,00 грн; п.5 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок з урахуванням індексів інфляції та ін. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 25.11.2016: п.4 - було встановлено розмір членських внесків на 2016 - 2018 р. в сумі 1 200,00 грн; п.2 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок. Протоколом загальних зборів членів ГО «СТ «ЕЛЬВІРА» від 06.07.2019: п.5 - було встановлено розмір членських внесків на 2019 - 2021 р. в сумі 1 200,00 грн; п.3 - про перерахунок цільових внесків на інженерну підготовку земельних ділянок з урахуванням індексів інфляції та ін. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по оплаті членських внесків (за 2012 - 20201 р. включно) складає 10 800,00 грн. Зобов`язання мають виконуватися належним чином та одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається в силу вимог ст. 525 та ст. 526 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лиш за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, позовна вимога про стягнення 5 400,00 грн заборгованості з членських внесків за період з 01.012.2013 до 28.02.2017 є обґрунтованою, але суд, застосувавши за заявою сторони відповідача у справі норму щодо наслідків спливу строку позовної давності, відмовляє у її задоволенні. Тому з [PERSON] на користь Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» підлягає стягненню 5 560,00 грн заборгованості з членських внесків лише за період з 01.03.2017 по 01.08.2021. Додатково боржник несе відповідальність перед стягувачем згідно зі ст. 625 ЦК України та зобов`язаний на вимогу стягувача сплатити на його користь нараховані стягувачем на суму основного боргу три відсотки річних та індекс інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Ч. 5 ст. 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2013 року у цивільній справі № 2-5229/12, залишеним без змін судом апеляційної інстанції від 12 вересня 2013 року, та залишеним без змін постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2013 року, задоволено позов Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» (далі - ГО «СТ «Ельвіра»,Організація) до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським та цільовим внескам у розмірі 30 400,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ГО «СТ «Ельвіра» заборгованість по членським (з 2007 по 2011 роки включно) та частині цільових внесків (за виключенням цільового внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки - 82 170,00 грн) у розмірі 30 400,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лиш за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Норма ч. 2 ст. 258 ЦК України до стягнення 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, тому доводи сторони відповідача про можливість стягнення 3 % лише за рік, який передує даті подання позову, суд відхиляє як необґрунтовані. Отже, відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем в розмірі 30 704,00 грн, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2013 року у справі № 2-5229/12. Позовні вимоги про стягнення 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 23 146,21 грн за період з 01.012.2013 до 28.02.2017 є обґрунтованими, але суд, застосувавши за заявою сторони відповідача у справі строк позовної давності, відмовляє у їх задоволенні. Суд перевірив розрахунок 3 % річних (ст. 625 ЦКУ) таким чином: Період прострочення: 01.04.2017 - 01.08.2021. Сума заборгованості = 30 400,00 грн. Кількість днів прострочення = 1583. Отже, 3 % річних складають: 3 952,83 грн (30400.00*3/100/365*275 + 30400.00*3/100/365*365 + 30400.00*3/100/365*365 + 30400.00*3/100/366*366 + 30400.00*3/100/365*212). Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, а саме - з [PERSON] підлягає стягненню на користь Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» 5 560,00 грн заборгованості з членських внесків за період з 01.03.2017 по 01.08.2021 та 3 952,83 грн 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.04.2017 по 01.08.2021. Щодо стягнення заборгованості по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав доказів щодо того, з чого складається сума заборгованості по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки, який порядок її нарахування, чим підтверджується факт надання послуг з інженерної підготовки (гідронамиву) ділянки, якої саме ділянки, отже суд вважає, що позивач не довів обставини щодо підстав виникнення та розміру заборгованості відповідачки по цільовому внеску на інженерну підготовку (гідронамив) ділянки, а тому в даній частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» пропорційно розміру задоволених позовних вимог 649,47 грн судового збору.

Outcome: partial