Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач 16.11.2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,0078 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території (Винничківської сільської ради) Винничківського старостинського округу Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, яка складається з двох земельних ділянок: 1- ша 0,6112 га кадастровий № 4623681200:05:000:0009, 2- га площею 0, 3966 га кадастровий № 4623681200:06:000:0215, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкодавцю) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 561781. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказані вище земельні ділянки. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] розпорядилася, склавши 18.10.2007 року заповіт, яким земельну ділянку площею 1,0078 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована на території Винничківської сільської ради, згідно Державного акту на право власності гна земельну ділянку серія ЯБ №561781 заповіла своїй доньці [PERSON] . Вона проживала з матір`ю і вела спільне господарство, доглядала її і займалась похованням. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляла про відмову від такої, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. У зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримуєь в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 12.02.2008 року. [PERSON] своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 18.10.2007 року заповіт відповідно до якого земельну ділянку площею 1,0078 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована на території Винничківської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серіяЯБ №561781 заповіла своїй доньці [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №42, дані про можливу зміну чи скасування заповіту, відсутні. Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,0078 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території (Винничківської сільської ради) Винничківського старостинського округу Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, яка складається з двох земельних ділянок: 1- ша 0,6112 га кадастровий № 4623681200:05:000:0009, 2- га площею 0, 3966 га кадастровий № 4623681200:06:000:0215, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 561781. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З довідки Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Винничківського старостинського округу №189 від 29.10.2021 року, слідує що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована в с. Гончари Пустомитівського району Львівської області. Разом з нею проживала без реєстрації її дочка [PERSON] , доглядала її до дня смерті та займалась похованням. Таким чином судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом майна померлої матері [PERSON] , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто набула право власності на таке, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів. Спадкоємці, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України, мали б право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] відсутні. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним у зв`язку з чим прийняла спадщину; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved