Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), разом - сторони про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем зареєстрованому 15.10.2003 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. 29.07.2011 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] у сторін народилась дочка, [PERSON] . На даний час спільна дитина проживає разом із позивачкою, яку вона матеріально забезпечує, доглядає та виховує, виконуючі свої батьківські обов`язки. Відповідач не надає достатньої фінансової допомоги на утримання їх спільної дитини. Враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментів, позивач була вимушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.10.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, під головуванням судді Мицик Ю.С. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Зазначив, що на даний час є безробітним та доглядає за малолітньою дитиною [PERSON] , яка народилась від другого шлюбу. В період з 01.09.2021 по 31.12.2021 він перерахував позивачці кошти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] в загальному розмірі 2800,00 грн. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зменшити розмір аліментів на загальну суму 2800,00 грн., які вже були перераховані позивачу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем зареєстрованому 15.10.2003 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. 29.07.2011 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] у сторін народилась донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітня дитина проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у відповідній твердій сумі узгоджується з положеннями ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України. Доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Аргументи відповідача щодо можливості сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на думку суду, є ухиленням батька від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини на рівні, достатньому для забезпечення належного життя та розвитку дитини. Суд критично оцінює позицію відповідача стосовно того, що дитина, яка має обох батьків, повинна мати утримання на рівні прожиткового мінімуму. Адже дитина, яка має двох батьків, вправі розраховувати на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Факт відсутності у відповідача офіційного місця працевлаштування не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості. Отже на підставі оцінки наданих доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства, як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2000 грн., на дитину, що не перевищує 1/4 частини статистично визначеної середньої заробітної плати по місту Вишгород Київської області. На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved