Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

25 листопада 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 19 жовтня 1991 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, постійні розбіжності в характерах та в поглядах на життя призвели до припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини між ними припиненні вже більше десяти років, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду 10.02.2022 року надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Судовий збір просив не стягувати з відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на електронну пошту суду 13.12.2021 року надала заяву, в якій визнала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 жовтня 1991 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, постійні розбіжності в характерах та в поглядах на життя призвели до припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припиненні вже більше десяти років, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві просила залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 908,00 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved