Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

02 грудня 2021 року адвокат Байгуш О.Ю., який діяв від імені та в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовував наступними обставинами. Позивач - [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] . [INFO] її батько помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 1,9489 га, кадастровий номер 1422481500:10:000:0091 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на сьогодні Костянтинівської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області), яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер: [NUMBER] , речове право (право власності), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 7180689 від 01.10.2014 року. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, Позивачка - [PERSON] має право на спадкування за законом в першу чергу як донька померлого - [PERSON] . Зазначену спадщину відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, Позивачка - [PERSON] прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] звернулася до Дружківської державної нотаріальної контори та отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею не було надано документів підтверджуючих право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку. Оскільки свідоцтво на право власності на вищевказану земельну ділянку було втрачене ще за життя [PERSON] , просив Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельної ділянки площею 1,9489 га, кадастровий номер 1422481500:10:000:0091, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на сьогодні Костянтинівської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер: [NUMBER] , речове право (право власності), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 7180689 від 01.10.2014 року. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Байгуш О.Ю. підтримав позов, просив його задовольнити. Представник відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову оскільки позивачкою не надано доказів втрати оригіналу документу на право власності. З`ясувавши вказану позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Позивач - [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 1984 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 лютого 2003 року. 14 січня 2021 року [PERSON] , який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 січня 2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 1,9489 га, кадастровий номер 1422481500:10:000:0091 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на сьогодні Костянтинівської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області), яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер: [NUMBER] , речове право (право власності), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 7180689 від 01.10.2014 року, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкту нерухомого майна від 28.11.2021 р.; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1409596242021; інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.11.2021 р. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, Позивачка - [PERSON] має право на спадкування за законом в першу чергу як донька померлого - [PERSON] . Зазначену спадщину відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, Позивачка прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64206836 від 02 квітня 2021 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, Позивачка звернулась до Дружківської державної нотаріальної контори та отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.11.2021 року № 1245/02-31 у зв`язку з тим, що нею не було надано документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку. Свідоцтво на право власності на вищевказану земельну ділянку було втрачене ще за життя [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 06.08.2014 року), передбачалася видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на сьогоднішній час), видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно не передбачено, але передбачено формування та видача витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав. Тобто, у зв`язку зі змінами в законодавстві України на сьогоднішній час свідоцтва про право власності на нерухоме майно не виготовляються та не видаються. Внаслідок чого Позивачка [PERSON] позбавлена можливості відновити та отримати втрачений за життя її батьком правовстановлюючий документ. Тому суд не враховує заперечення проти задоволення позову наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, оскільки втрата оригіналу правовстановлюючого документу підтверджено самим фактом звернення позивачки до суду та відмовою у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Враховуючи все вищезазначене та у зв`язку з тим, що оформити спадкові права в нотаріальному порядку на вказану земельну ділянку Позивачка [PERSON] не може, оскільки оригінал свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 1,9489 га, кадастровий номер 1422481500:10:000:0091 був втрачений, то єдиним правовим способом поновлення порушеного права Позивачки є визнання судом за нею права власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved