Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 23 лютого 2011 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів та зраду чоловіка, зловживання ним спиртними напоями. У березні 2018 року позивач, забравши речі, залишила чоловіка. З цього часу вони проживають окремо. Протягом минулого часу ні вона, ні чоловік не намагались відновити сімейні стосунки. Сім`я перестала існувати. На примирення позивач не згодна, оскільки вже має іншу сім`ю. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 23 лютого 2011 року, розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 січня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.11). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 лютого 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 лютого 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи позов вона підтримує. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved