Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивачів адвокат Коршок О.Г., діючи від імені та представляючи інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими\~\~ будівлями\~\~ та спорудами по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому, а саме [PERSON] та [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] та дочка [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] . Спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] відкриті в Носівській державній нотаріальній конторі. Позивачі зверталися до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Саме тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням визнати за: - [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 09 грудня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 лютого 2022 року. У підготовче судове засідання позивачі та представник позивачів [PERSON] не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивачів\~ подала до суду заяву, у якій указала, що вони підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивачів та їх представника (а. с. 52). Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада не заперечує проти позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 53). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом\~\~ установлено,\~\~ що\~\~ домогосподарство\~ [ADDRESS] мало статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому зареєстрованими значилися [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради № 307 від 27 серпня 2021 року (а. с. 15)\~ та\~ довідкою\~ Носівської\~ міської\~ ради\~\~ Чернігівської\~\~ області № 2480\~\~ від\~ 26\~\~ жовтня\~\~\~ 2021\~ року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а. с. 16). Головою колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Носівським міськвиконкомом 27 липня 1962 року, указано [PERSON] . [PERSON] у подальшому у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ,\~\~ про\~\~\~ смерть\~\~\~ [PERSON] , про одруження [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17, 18, 19)\~ У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 94-96) та матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а. с. 86-91). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а. с. 58). [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] \~\~ (а. с. 60),\~\~ копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 62). Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] . Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 45/2017, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 92-93). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 45/2017, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Чоловік померлої [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений законодавством шестимісячний строк. [PERSON] та [PERSON] отримали\~\~\~ свідоцтва\~\~\~ про\~\~\~ право на спадщину за законом на земельну ділянку (по 1/2 частини) (а. с. 86-91). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену колишнього колгоспного двору, стала належати [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, тобто по 1/4 частини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 20). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. За життя [PERSON] склав заповіт, яким надане йому право на земельну частку (пай) в КСП ім. Фрунзе заповідав [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 71-84), копією відповідного заповіту, який міститься в матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а. с. 65-68). Право власності на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] не входить до складу майна, охопленого заповітом, отже, спадкування цього майна здійснюється за законом. [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 59). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] . Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 8/2019, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 65-68). Згідно\~\~ з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 8/2019, [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 65-68). Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору, стала належати його сину [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] звертався до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] , та на 1/2 частини цього ж будинку, що належала померлому [PERSON] . Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, спадкове домоволодіння мало статус колгоспного двору, а із уведенням в дію 15.04.1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко\~ Л.М.\~ про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1037/02-31 від 08 жовтня 2021 року (а. с. 22). Судом також установлено, що позивач [PERSON] зверталася до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] . Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, спадкове домоволодіння мало статус колгоспного двору, а із уведенням в дію 15.04.1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко\~ Л.М.\~ про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1091/02-31 від 22 жовтня 2021 року (а. с. 23). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 12-14). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 23 жовтня 2021 року становить 69293,00 грн. (а. с. 24-34). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 6). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved