Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який неодноразово уточнював (а.с.1-3,23-25,78-80), посилаючись на наступні обставини. Він - [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] . Його-позивача батько [PERSON] 1965 є сином [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] був брат [PERSON] . У [PERSON] є сестра [PERSON] та брат [PERSON] . У сівдоцтві про народження у [PERSON] (його рідного діда) батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] (його двоюрідного діда) батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про народження були видані на українській мові. У подальшому були допущені помилки при написанні прізвищ та по батькові його дідусів, добавлені м`які знаки, апостроф. У зв`язку з тим, що у свідоцтвах про народження допущені граматичні описки він не має можливості самостійно довести спорідненість зі своїм двоюрідним дідом [PERSON] через відділ ДРАЦС, тому змушений звернутися до суду про встановлення факту який має юридичне значення. [PERSON] помер [INFO] . Після qjuj смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Дана квартира є кооперативною. При житті двоюрідний дід вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не оформив. У шестимісячний строк він-позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережний О.С. надав йому відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій вказав, що він не надав доказів родинних відносин зі спадкодавцем та не надав правовстановлюючи документи на спадкове майно. Він не має можливості встановити родинні відносини за свідоцтвами про народження, оскільки у кожному зазначеному документі є граматичні помилки, пов`язані з неправильним перекладом на українську мову. На підставі викладеного просить суд встановити юридичний факт, що він, [PERSON] , є двоюрідним онуком [PERSON] , померлого [INFO] , та визнати за ним, [PERSON] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.36,37). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 22.04.2020 року (а.с.38,39) витребувано у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережного О.С. копію спадкової справи, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо [PERSON] , який помер [INFO] , до смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.04.2021 року, замінено третю особу [PERSON] належною третьою особою - [PERSON] (а.с.116). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 року (а.с.117-118) закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні обставини викладені в уточних позовах підтвердив, на позовних вимогах наполягає. Вказав, що дід [PERSON] брат його рідного діді [PERSON] . Дід [PERSON] пропав приблизно у 1991-1992 роках. У 2014 році рішенням суду його визнано померлим. У спірній квартирі він- [PERSON] проживає з 2012 року. До цього часу проживав дід [PERSON] , у якого сім`ї не було. У судовому засіданні позивач просив допитати його в якості свідка по справі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник Нікопольської міської ради - Гречишникова В.В. надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, рішення просить прийняти у відповідності до діючого законодавства (а.с.110,111,112). Від третьої особи - Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов лист 22.12.2021 року в якому повідомлено про те, що їх представник не прибуде (а.с.130). Треті особи [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.88-89,91-96). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши позивача [PERSON] в якості свідка, свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 182/3077/16-ц, суд прийшов до наступного висновку. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: approved