Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Долинської міської ради, в якому просить: -позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -призначити її, [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] ; -призначити її, [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] та бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вона піклується про своїх онуків уже тривалий час, близько 2 років. Її онуки [PERSON] та [PERSON] проживають з нею в буд. [ADDRESS] . Також їй належить частка квартири [ADDRESS] . Батька в її онуків [PERSON] та [PERSON] - немає. Відповідачка [PERSON] теж зареєстрована з ними в буд. [ADDRESS] , однак протягом одного року та трьох місяців остання відсутня за місцем проживання дітей, не займається їх вихованням, не телефонує, не передає кошти на їх утримання, не цікавиться їхнім здоров`ям. Відповідачка [PERSON] 31.07.2020 виїхала за межі України і ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхніх подальших долях, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дітьми освіти. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зазначені обставини у відповідності з п.2, ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав (а.с.1-4). Ухвалою суду від 29.11.2021 клопотання позивачки [PERSON] про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено позивачку [PERSON] від сплати судового збору за подання позову до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки і піклування. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання (а.с.33). Ухвалою суду від 20.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.40). У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила ухвалити рішення , яким: -позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -призначити її, [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] ; -призначити її, [PERSON] , [INFO] , опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судові засідання на неодноразові виклики не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.34,42,46,49) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36,43). Відзиву на позовну заяву відповідачкою не подано. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Долинської міської ради Яремій Н.Б. (довіреність а.с. 56), щодо задоволення позову не заперечила. Вказала на наявність законних підстав щодо задоволення позову та позбавлення відповідачки батьківських прав, підтримавши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав. Також підтримала висновок щодо доцільності призначення позивачки опікуном над малолітніми дітьми. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідачки, встановив наступне: Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України(ст. 1 СК України). У відповідності до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Ст. 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав. Як вбачається зі копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 26.02.2009 і 13.05.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких вказано: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11,12), що підтверджується також витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00031170561 від 11.06.2021 та № 00031170825 від 11.06.2021. Відомості про батька дітей записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 19,20). Про те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] з 24.05.2014 по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] свідчать довідки №2177 та №2178 про реєстрацію місця проживання особи від 12.05.2021 (а.с.13,14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.05.2021, складеного помічником-консультантом депутата Долинської міської ради Кравців М.Я., проведеного в помешканні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , 1939 р.н.- свекруха, [PERSON] , 1988 р.н.- дочка, [PERSON] , 2009 р.н.- внука, [PERSON] , 2014 р.н.- внук. Умови проживання задовільні. [PERSON] проживає разом з онуками та постійно опікується ними так, як мама - [PERSON] не проживає з ними. Бабуся [PERSON] повністю забезпечує потреби онуків та займається їхнім вихованням (а.с.23). Згідно з даними характеристик Долинського ліцею №4 на ученицю 6-Б класу [PERSON] , [INFO] та учня 1-А класу [PERSON] , [INFO] , встановлено про те, що останні виховуються у неповній сім`ї. Мама не відвідує батьківські збори, на телефонні дзвінки не відповідає. Навчанням та вихованням дітей займається бабуся [PERSON] . Діти на заняття приходять охайні, мають все необхідне приладдя для навчання (а.с.17, 18). Вищевказані обставини підтверджують також довідки №02-10/52 від 09.06.2021 та №02-10/52 від 09.06.2021, видані дирекцією Долинського ліцею №4 Долинської міської ради Івано-Франківської області (а.с.15,16). Як слідує із довідки за №4818/108/60-01-2021 від 31.05.2021, виданої начальником відділенням поліції №1 (м.Долина) Калуського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області В.Данько громадянці [PERSON] , остання зверталась у відділення поліції №1 (м.Долина) щодо фактів неналежного обов`язку по догляду та вихованню дітей її дочкою [PERSON] , 1988 р.н. Відповідно до отриманої інформації, [PERSON] виїхала за межі України, перетнула державний кордон 31.07.2020 о 21:49 год у пункті пропуску «Грушів». Інформація про в`їзд [PERSON] згідно з бази даних Державної прикордонної служби, на територію України з 31.07.2020 по даний час відсутня (а.с.21). Про те, що відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю дітей [PERSON] та [PERSON] , тривалий час (більше одного року) відсутня за місцем проживання і не проживає з дітьми, не займається їхнім вихованням, не телефонує до дітей, не передає кошти на їх утримання, не цікавиться їхнім здоров`ям, натомість їхня бабуся, [PERSON] , позивачка по справі, займається вихованням дітей, свідчать письмові заяви [PERSON] та [PERSON] від 09.11.2021 (а.с.24, 26). Відповідно до довідки про доходи №7452 1842 5540 1454/1808/1, виданої Калуським об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області [PERSON] встановлено про те, що сума пенсії останньої за період з 01.05.2021 по 31.10.2021 складає 10954,00 грн (а.с.28). Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19). Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підтвердження родинних відносин позивачки та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] надано свідоцтва про народження дітей (а.с.11,12), свідоцтво про народження відповідачки [PERSON] (а.с.29) їх матері, відповідно до яких [PERSON] приходиться рідною бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Отож позивачка наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Ч.4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Долинської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №335 від 26.01.2022 (а.с.51-53) - орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд враховує, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що фактично відповідачка не цікавиться життям своїх дітей, хоч мала таку можливість, всі питання щодо їх виховання вирішуються бабусею. Факт того, що [PERSON] не піклується про дітей, про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, вихованням, не проявляє щодо них батьківської уваги і турботи, не відвідує та не спілкується з ними, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не маючи жодних перешкод у їх виконанні, підтверджується викладеними вище доказами, дослідженими у судовому засіданні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Однак, малолітні [PERSON] та [PERSON] такої любові, розуміння, підтримки зі сторони матері не отримують. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідачки від обов`язків по вихованню своїх дітей, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідачки вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими, що підтверджені належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про встановлення опіки над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] та призначення опікуна, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Як зазначено у частинах 3 та 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Ст. 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна). Як встановлено з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №335 від 26.01.2022 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також затверджено подання про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Служба у справах дітей вирішила за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки перша є їхньою рідною бабусею, за своїми особистими якостями може створювати умови для всебічного розвитку дітей, а також забезпечити належний догляд та виховання і може бути призначена опікуном над онуками, не знятої чи непогашеної судимості не має, проживає з онуками, має доброзичливі стосунки з дітьми (а.с.54-55). Підстав, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном над її онуками не встановлено в ході судового розгляду. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за можливе призначити позивачку [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно довимог ст. 141 ЦПК України. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплатила судового збору. Ухвалою Долинського районного суду від 29.11.2021 у клопотання позивачки [PERSON] про звільнення її від сплати судового збору задоволено та звільнено останню від сплати судового збору за подання даного позову . Таким чином з відповідачки слід стягнути на користь держави 992.40 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст.ст. 1, 3-5, 7, 19, 141, 150, 155, 164-167, 243-244, 247 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved