Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

31 січня 2021 року Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» в особі лікаря - психіатра [PERSON] звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги - комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» в умовах стаціонару без її згоди. В обґрунтування заяви зазначили, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , [INFO] о 19 годин 20 хвилин була госпіталізована до КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1». Направлення на госпіталізацію було видане лікарем [PERSON] (бригада швидкої допомоги, супровідній листок 205/204), який після особистого огляду громадянки [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обмеження і лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розгляду, який обумовлює: а) її небезпеку для себе і оточуючих, б) суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психічна допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку гр.. [PERSON] , які надійшли від начальника СВГ ВП Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ст. капітана поліції, що 28 січня 2022 здійснив виїзд для опитування осіб про факт пожежі, що мала місце 31 грудня 2021 року. В ході опитування гр. [PERSON] виявила ознаки психічного розладу, а саме кричала, бігала, погрожувала своєму батькові гр. [PERSON] , не впізнавала свою сестру гр. [PERSON] , розповідала про обставини, котрі не мають місця, виловлювала бажання покінчити життя самогубством. У зв`язку з чим було викликано БШМД № 204, супровідний листок № 205/204 (лікар [PERSON]). Пацієнтка була передана спеціалізованій психіатричній БШМД № 504, супровідний листок №114/504 ( фельдшер [PERSON] ) та доставлена до лікарні. На підставі зазначених відомостей громадянка [PERSON] 28 січня 2022 року о 19 годин 20 хвилин була оглянута черговим лікарем - психіатром КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1», яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] усвідомленої згоди на обстеження та лікування не дає. Також, 29 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин громадянка [PERSON] була оглянута комісією лікарів - психіатрів КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» у складі зам. Директора по лікувальній роботі КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], завідувача 3 відділення лікаря - психіатра вищої категорії кандидата медичних наук [PERSON], лікаря - психіатра [PERSON], яка також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] , оскільки остання потребує медичної допомоги, яка можлива тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2022 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні представник психіатричного закладу - КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікар-психіатр [PERSON], підтримала заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснила про обставини, викладені у заяві комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1». Прокурор Гелета О.О у судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги, [PERSON] , заперечувала проти її госпіталізації, оскільки не вважає себе хворою людиною. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , 28 січня 2022 року о 19 годин 20 хвилин була госпіталізована до КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1», на підставі направлення на госпіталізацію лікаря [PERSON] (бригада швидкої допомоги, супровідній листок 205/204), який після особистого огляду громадянки [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обмеження і лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розгляду, який обумовлює: а) її небезпеку для себе і оточуючих, б) суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психічна допомога. Відповідно до виписки із історії хвороби № 242/2022 КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» вбачається, що [PERSON] , [INFO] має діагноз : гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії F 23.1, усвідомленої згоди на обстеження, надання медичної допомоги не дає. Як вбачається зі змісту висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару, складеного зам. Директора по лікувальній роботі КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], завідувачем 3 відділення лікарем - психіатром вищої категорії кандидатом медичних наук [PERSON], лікарем - психіатром [PERSON], відповідно до якого [PERSON] , [INFO] страждає психічним розладом у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, стани хворої обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психічна допомога. [PERSON] не дає усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, остання потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричнудопомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно із частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про психіатричнудопомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] має діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії F 23.1, усвідомленої згоди на обстеження, надання медичної допомоги не дає. З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2022 року виявила ознаки психічного розладу, а саме кричала, бігала, котрі не мають місце, висловлювала бажання покінчити життя самогубством. На підставі направлення на госпіталізацію лікаря [PERSON] (бригада швидкої допомоги, супровідній листок 205/204), [PERSON] 28 січня 2022 року о 19 годин 20 хвилин була оглянута черговим лікарем - психіатром КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1», яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] усвідомленої згоди на обстеження та лікування не дає. Про наявність агресивних тенденцій у поведінці [PERSON] також свідчать заява [PERSON] (сестри) від 30.01.2022 року, рапорт начальника СВГ ВП Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 28.01.2022, відповідно до якого [PERSON] веде себе неадекватно та агресивно по відношенню до оточуючих. Судом під час розгляду заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] не було встановлено порушення процедури госпіталізації [PERSON] та звернення до суду з даною заявою, встановленої Законом України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представником психіатричного закладу також доведено, що психічний розлад хворої [PERSON] на даний час слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару, складеним зам. Директора по лікувальній роботі КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], завідувачем 3 відділення лікарем - психіатром вищої категорії кандидатом медичних наук [PERSON], лікарем - психіатром [PERSON], відповідно до якого [PERSON] , [INFO] страждає психічним розладом у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, стани хворої обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психічна допомога. [PERSON] не дає усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, остання потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. У суду відсутні підстави ставити під сумнів зазначений висновок лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] важкого психічного розладу, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчить, що [PERSON] потребує обстеження і лікування в умовах психіатричного стаціонару, оскільки страждає на психічний розлад у формі гострого поліморфного психічного розладу з симптомами шизофренії, яке зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Отже, в ході судового розгляду судом встановлено наявність підстав для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», досліджені в ході судового розгляду докази свідчать про наявність у [PERSON] психічного розладу у формі гострого психічного розладу з симптомами шизофренії, у зв`язку з чим обстеження та лікування хворого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного,

Outcome: approved