Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Факт визнання батьківства відповідачем підтверджується рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2012. Дочка проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, хоча працює та має таку можливість. Також зазначила, що за попередньою угодою з відповідачем він сплачував аліменти у розмірі 350,00 грн. на тиждень (1400,00 грн. на місяць), але починаючи з листопада 2020 року відповідач припинив надсилати виплати, оскільки працює далекобійником за кордоном та розплатиться з позивачем у березні 2021 року. Після цього він не виходив на зв`язок. На даний час, з листопада 2020 року по березень 2021 року включно, сума заборгованості складає 6 850,00 грн. Просила стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 16.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. 21.07.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив визначити розмір аліментів у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а не як того просить позивачка, і в іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості 6 850,00 відмовити. Зазначив, що на його утриманні перебуває його дружина, яка не працездатна та має інвалідність ІІ групи, також з ним проживає його мати, яка є особою похилого віку. Не має постійного заробітку, працює періодично. Зазначив, що має приязні, довірливі стосунки з дочкою, допомагає їй фінансово по мірі можливості. 18.08.2021 від позивача надійшло відповідь на відзив відповідача, де зазначає, що не погоджується з позицією відповідача, оскільки останній раз відповідач бачив дитину 01.09.2017 коли донька пішла у перший клас, відносити між батьком та донькою є байдужими та холодними. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 20.03.2012 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва визнано [PERSON] [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є відповідач [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно) серії [NUMBER] , виданим 15.02.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1639 від 09.06.2011 . Дочка знаходяться на утриманні матері, позивачки по даній справі, з нею проживає, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітньої доньки, зокрема, стосовно першочергових витрат на неї. З позовної заяви випливає, що відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дитини суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як, вбачається із поданого відповідачем відзиву він є працездатною особою. 23.09.1995 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . Відповідно до копії індивідуальної програми реабілітації інваліда № 274, [PERSON] не працює, має другу групу інвалідності. Відповідач [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується відміткою у паспорті останньої, де її адреса реєстрація збігається з реєстрацією місця проживання відповідача. [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом соціального забезпечення м. Київ. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ст. 182 СК України. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі положень діючого законодавства України, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів, у розмірі 1/4 частці від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягування аліментів необхідно присудити із дня подання позивачем до суду позовної заяви, тобто з 16.03.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Порядок стягнення заборгованості по аліментах врегульовано ст.ст.194-197 Сімейного кодексу України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Що стосується стягнення суми у розмірі 6850 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Вимогами ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до позовної заяви та доданих документів, будь якого судового рішення (договору, тощо) про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки ухвалено (укладено) не було. Крім того позивачем не надано доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати, оскільки останній ухилявся від їх сплати. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 6850,00 грн. відсутні. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 908,00 грн.

Outcome: partial