Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує, що [INFO] у віці 79 років померла мати заявниці [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрованою у [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, у зв`язку із чим спадкування належних їй прав та обов`язків здійснювалося за законом.На дату смерті спадкодавець мала п`ятеро дітей як спадкоємців І черги спадкування, однак із них усіх вчинила дії, що у визначеному законом порядку свідчать про прийняття спадщини лише дочка [PERSON] - заявниця у даній справі. Дана дочка, постійно проживаючи зі своєю сім`єю у одному будинку із матір`ю на дату її смерті прийняла спадщину на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 чинного на той час ЦК УРСР - шляхом фактичного вступу у володіння та управління успадковуваним будинком як спадковим майном, а також прийнявши у своє володіння правовстановлюючі документи [PERSON] - зокрема і у тому числі - успадковуваний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0081398.Жоден із інших спадкоємців будь-якої із черг спадкування у володіння успадковуваним майном не вступав, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав і на даний час на спадщину ніхто не претендує.На даний час, реалізуючи правомочності спадкоємця, закріплені у ст.ст. 1296-1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину заявниця звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я., однак нотаріус повідомив її про наявність ряду перешкод для оформлення спадщини після смерті матері - у вигляді непідтвердження у визначеному законом порядку її факту родинних стосунків із матір`ю, невірного зазначення по-батькові спадкодавиці у правовстановлюючих документах на ім`я спадкодавця.Так, перш за все, у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] , виданому відділом РАГС Березнівського РУЮ Рівненської області 03.12.02 року - її матір`ю зазначена [PERSON] , оскільки саме таким було її по-батькові по батьку [PERSON] . У той же час, згідно свідоцтва про смерть спадкодавця, яке у свою чергу, видавалося на підставі її паспорту - її ПІБ зазначено [PERSON] , а у самому актовому записі за № 16 від 28 грудня 2000 року, складеного виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області у книзі записів актів громадянського стану про смерть її ж ПІБ зазначено [PERSON] . Внаслідок наведеного, у офіційних документах на ім`я спадкодавця фігурують обидва по-батькові.Так, серед іншого - згідно записів правовстановлюючого документу на імя спадкодавця - Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0081398, виданому 20.08.96 року Березнівською РДА - її анкетними даними знову ж зазначено [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 28 січня 2022 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник в судове засідання не з"явилася - представник заявника- адвокат Боротюк О.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без участі заявника, заяву підтримав, просить задовольнити . Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заяву визнає. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] у віці 79 років померла [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрованою у [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, у зв`язку із чим спадкування належних їй прав та обов`язків здійснювалося за законом. На дату смерті спадкодавець мала п`ятеро дітей як спадкоємців І черги спадкування, однак із них усіх вчинила дії, що у визначеному законом порядку свідчать про прийняття спадщини лише дочка [PERSON] - заявниця у даній справі. Дана дочка, постійно проживаючи зі своєю сім`єю у одному будинку із матір`ю на дату її смерті прийняла спадщину на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 чинного на той час ЦК УРСР - шляхом фактичного вступу у володіння та управління успадковуваним будинком як спадковим майном, а також прийнявши у своє володіння правовстановлюючі документи [PERSON] - зокрема і у тому числі - успадковуваний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0081398. Жоден із інших спадкоємців будь-якої із черг спадкування у володіння успадковуваним майном не вступав, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав і на даний час на спадщину ніхто не претендує. На даний час, реалізуючи правомочності спадкоємця, закріплені у ст.ст. 1296-1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину заявниця звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я., однак нотаріус повідомив її про наявність ряду перешкод для оформлення спадщини після смерті матері - у вигляді непідтвердження у визначеному законом порядку її факту родинних стосунків із матір`ю, невірного зазначення по-батькові спадкодавиці у правовстановлюючих документах на ім`я спадкодавця. Так, перш за все, у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] , виданому відділом РАГС Березнівського РУЮ Рівненської області 03.12.02 року - її матір`ю зазначена [PERSON] , оскільки саме таким було її по-батькові по батьку [PERSON] . У той же час, згідно свідоцтва про смерть спадкодавця, яке у свою чергу, видавалося на підставі її паспорту - її ПІБ зазначено [PERSON] , а у самому актовому записі за № 16 від 28 грудня 2000 року, складеного виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області у книзі записів актів громадянського стану про смерть її ж ПІБ зазначено [PERSON] . Внаслідок наведеного, у офіційних документах на ім`я спадкодавця фігурують обидва по-батькові. Так, серед іншого - згідно записів правовстановлюючого документу на імя спадкодавця - Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0081398, виданому 20.08.96 року Березнівською РДА - її анкетними даними знову ж зазначено [PERSON] . факт родинних відносин [PERSON] із її матір`ю [PERSON] підтверджується в першу чергу самими виданими свідоцтвами, де слід звернути увагу на те, що у даних свідоцтвах збігаються прізвище і ім`я матері. Аналогічно, підтверджується даний факт і довідками старостинського округу № 2 Березнівської міськради - про склад осіб, які проживали разом із спадкодавцем на дату її смерті, якими підтверджується, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю [PERSON] . На доведення вищеописаних фактів слід зазначити і те, що дані факти не оспорюються жодною із зацікавлених осіб - ні будь-ким із можливих інших спадкоємців, ні органом місцевого самоврядування, а тому, відповідно - визнаються усіма сторонами. Протягом визначених ст. 1270 ЦК України шестимісячних строків після смерті кожного зі спадкодавців жоден із інших спадкоємців за законом 1-5 черг спадкування заяв про прийняття спадщини не подавали і на даний на описану спадщину не претендують. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved