Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника - адвоката Руднічука Дмитра Володимировича, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, спадкову масу якої, складає земельна ділянка, розташована на території Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області та 1/5 частка квартири [ADDRESS] . Також, зазначає, що після своєї смерті покійний [PERSON] залишив заповіт на його (позивача) ім`я лише на вказану вище земельну ділянку, а 1/5 частка квартири [ADDRESS] у цей заповіт включена не була. Тому, спадкування даного майна має здійснюватись спадкоємцями за законом в порядку черговості, до яких відноситься єдиний спадкоємець першої черги, а саме, син покійного - позивач у справі [PERSON] , так як інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, у померлого немає. Однак, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. за результатами розгляду поданих позивачем документів на прийняття спадщини (1/5 частка квартири [ADDRESS] ) було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з тим, що при перевірці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, на думку нотаріуса, у свідоцтві про право власності на житло, виданому органом приватизації Придніпровського райвинкому 04.01.1997 року, міститься незастережна дописка - верху дата видачі «04.01.1997», всередині документа - «1, в рівних частках», застережна органом, який не видавав документ. Крім того, ця дописка суперечить чинному законодавству, оскільки документ видано на спільну сумісну власність, а не на часткову, реєстрацію на праві спільної сумісної власності проведено Черкаським об`єднаним бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 121, про що свідчить інформація, викладена на звороті, вказаного вище свідоцтва. Статтею 372 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Та, як зазначив нотаріус, сторонами за життя такий договір не укладався, а отже, дописка про частки є незаконною. З такою відмовою нотаріуса позивач не погоджується, тому, у зв`язку з відсутністю умов для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири у нотаріальному порядку, просить суд визнати за ним - [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , належної на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1997 року Органом приватизації Придніпровського райвиконкому, спадкодавцю - [PERSON] , 1927 року народження, який помер [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.04.2021 року відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 30.08.2021 року на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.09.2021 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. була надана суду копія спадкової справи № 92/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Руднічук Д.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Просив визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , належної на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1997 року Органом приватизації Придніпровського райвиконкому, [PERSON] , 1927 року народження, який помер [INFO] . В судове засідання представник відповідача - Черкаської міської ради не з`явився, однак, попередньо представник [PERSON] подав до суду клопотання від 20.12.2021 року про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради, в якому одночасно вказав, що відповідач при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Руднічука Д.В., дослідивши письмові матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини права на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 статті 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В ході розгляду справи було встановлено, що [INFO] помер гр. [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.02.2017 року та після його смерті 27.04.2017 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. була заведена спадкова справа, зареєстрована за номером 92/2017. Вказана спадкова справа також містить матеріали спадкової справи, заведеної 04.04.2017 року та зареєстрованої за № 23/2017 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи 711/2485/21 за позовом [PERSON] та наданої приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. належним чином засвідченої копії спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , звернулися гр. [PERSON] - син померлого - позивач у даній справі, а також гр. [PERSON] - син померлого (а.с. 84), однак останній в подальшому, а саме 17.06.2017 року відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] (а.с. 102, 103). Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в передбачений законом строк не зверталися. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є [ADDRESS] , що встановлено рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.02.2019 року (а.с. 79). До того ж, з матеріалів спадкової справи вбачається, що за зазначеною адресою був зареєстрований та проживав тільки [PERSON] . Інші спадкоємці за законом: син - [PERSON] зареєстрований та проживав в [ADDRESS] ; дружина - [PERSON] проживала в [ADDRESS] (а.с. 52, 60, 65, 111, 119), тому, вони не є такими, що фактично прийняли спадщину. Таким чином, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , окрім позивача [PERSON] , немає. Факт родинних зв`язків позивача [PERSON] та [PERSON] , як батька та сина, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим 04.06.1955 року. 16.07.2019 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , 1927 року народження, який помер [INFO] , на ім`я [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 3,2346 га, в тому числі: рілля - 3,2346 га, кадастровий номер 5922088100:02:001:0260, розташованої на території Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 005075, виданого Тернівською сільською радою Конотопського району Сумської області 24.12.1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 265. Крім того, 30.07.2018 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , належної на праві спільної сумісної власності померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому 04.01.1997 року, з тих підстав, що у вказаному свідоцтві про право власності на житло міститься незастережна дописка - верху дата видачі «4.01.1997», а всередині документа мається застережена органом, який не видавав документ, дописка «1, в рівних частках. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що Органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 04.01.1997 року в дійсності було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , згідно якого вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності п`яти особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому в дійсності міститься застережена дописка про те, що квартира належить вищевказаним особам в рівних частках, відповідно кожному належить по 1/5 частці, так як частки співвласників є рівними. Крім того, саме таке право і було зареєстроване за співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме по 1/5 частці квартири [ADDRESS] , що стверджується довідкою, виданою КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» № 20304 о від 10.02.2021 року (а.с. 11), з чим і погодилися останні та один із співвласників ( [PERSON] ) навіть розпорядився своєю 1/5 часткою, відчуживши її 24.07.2013 року [PERSON] (а.с. 18). Таким чином, станом на 01.01.2013 року та на час відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належала саме 1/5 частка квартири [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, аналізуючи викладене вище та приймаючи до уваги відсутність у відповідача Черкаської міської ради заперечень з приводу заявлених позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] (батько позивача) на момент смерті був власником саме 1/5 частини квартири [ADDRESS] , а також, враховуючи, що єдиним спадкоємцем першої черги, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, в установлений законом шестимісячний строк, є його син - [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , належної на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1997 року Органом приватизації Придніпровського райвиконкому, [PERSON] , 1927 року народження, та померлому [INFO] .

Outcome: approved