Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона проживала разом з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. [PERSON] помер [INFO] . Вона здійснила поховання [PERSON] , як дружина. Пенсію отримати [PERSON] не встиг, на момент настання пенсійного віку ним була надана заява до Пенсійного фонду щодо отримання пенсії, але йому було відмовлено. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для неї юридичне значення у зв`язку з чим, просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу у період з 2011 року по 30.07.2021 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить задовольнити заяву та розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи - Територіальна громада Курахівської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2021 року, виданого Виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Актом від 11.08.2021 року, складеного старостою Курахівської міської ради Фунтіковою Ф.Є., в присутності свідків зазначено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 25.02.2015 року до моменту смерті [PERSON] , який помер [INFO] , які мешкали разом та вели спільне господарство. Згідно довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої старостою Курахівської міської ради [PERSON] № 721-К/02-33 від 19.08.2021 року, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з [PERSON] , [INFO] , з 25.02.2015 року і до моменту його смерті. Відповідно до інформації Першої селидівської державної нотаріальної контори Донецької області № 1031/01-16/21 від 29.10.2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Згідно інформації Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 22/34-13/19 від 12.01.2022 року, відсутній актовий запис про державну реєстрацію шлюбу за період з 01.01.2011 року по 30.07.2021 року складеного на ім`я [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Таким чином, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до висновку про не доведеність факту постійного проживання з [PERSON] однією сім`єю в період з 2011 року 30.07.2021 року. Разом з цим, суд вважає за можливе, встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 25.02.2015 року до 30.07.2021 року, оскільки саме цей період підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial