Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Подільського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2022 позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, залишено без розгляду. 08.02.2022 до суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Конопата М.І. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він вказує на те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачкою [PERSON] , а саме витрат на професійну правничу допомогу. Заяву представник відповідачки обґрунтував тим, що суд не задовольнив його вимоги про компенсацію витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 14 000 грн, відповідно по 7 000,00 грн з кожного позивача окремо. В матеріалах справи знаходиться заява про компенсацію витрат від 21.01.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивачів адвокат Василівська І.Ю. в судове засідання 18.02.2022 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача адвокат Конопат М.І. в судове засідання 18.02.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві на адресу суду просив вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у справі у його відсутність. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/8354/21, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, вбачається, що представником відповідача адвокатом Конопатом М.І. 21.01.2022 було подано до суду заяву про компенсацію витрат на правову допомогу у справі, а саме стягнення з позивачів [PERSON] та [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 14 тис. грн., а саме по 7 тис. грн з кожного. Однак судом при постановленні ухвали про залишення позовної заяви [PERSON] та [PERSON] без розгляду 21.01.2022 не було вирішено дане питання. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Зокрема, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням того, що судом не вирішено питання про судові витрати, а представником відповідачки були надані договір про надання правової допомоги та документи, що свідчать про оплату послуг наданих адвокатом, оформлені у встановленому законом порядку, а представником позивачів не подано заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають задоволенню, а саме з позивачів на користь відповідачки підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу у розмірі 14 тис. грн, зокрема по 7 тис. грн з кожного з позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved