Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

представник за довіреністю\~акціонерного товариства «Кредобанк» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-155832 від 14.12.2018 року у розмірі 149534,97 грн., з яких 91559,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 57974,97 грн. - заборгованість за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.12.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, умови якого, в частині виконання зобов`язання, порушено останнім. З підписаної відповідачем [PERSON] анкети-заяви вбачається, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією паспорта [PERSON] , а саме штампом про реєстрацію шлюбу від 14.01.2015 р. Оскільки в Анкеті-заяві №CL-155832 від 13.12.2018 року зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на практику Верховного Суду у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020 року, вважає, що обов`язки за вищевказаним кредитним договором виникли в обох з подружжя. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором №CL-155832 від 14.12.2018 у розмірі 149534,97 грн.; судовий збір у розмірі 2 270 гривень; витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 14953,42 грн. Ухвалою суду від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце останніх. Разом із тим, при подачі позовної заяви зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з?явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем проживання та розміщенням оголошення про виклик на сайті Воловецького районного суду Закарпатської області. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідачі не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Договір є обов`язковим для виконання сторонами /стаття 629 ЦК України/. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 14.12.2018 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-155832, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 100 000 грн. на строк до 13.12.2023 року на поточні потреби позичальника в розмірі 20838,17 грн. та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості перед ПАТ «Ідея Банк» в сумі 79 161,83 грн. \~ \~ \~ \~Згідно із п. 4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47,69 % річних. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» /фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів/ за ставкою , визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього /п. 6.1 кредитного договору/. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів. /п.6.2/ \~ \~ \~ \~Згідно із п. 6.9 кредитного договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. \~ \~ \~ \~Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по кредитному договору. \~ \~ \~ \~Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 19.07.2021 року у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 149534,97 грн., з яких 91559,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 57974,97 грн. - заборгованість за відсотками. Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2021 року представник кредитора АТ «Кредобанк» надіслав [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги відповідно до умов п. 6 кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача [PERSON] є підставними. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Кредобанк» як на підставу своїх позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, покликався на те, що даний кредит був отриманий позичальником, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, в інтересах сім`ї, а тому подружжя несе солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. Відповідно до вимог ч. 1-3 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.1, 2, 4 статі 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зі умов договору кредиту №CL-155832 від 14.12.2018 року, укладеного між банком та [PERSON] , анкети-заяви [PERSON] вбачається, що відповідач отримав кредит на суму 100000 грн., так як взятий на поточні потреби позичальника та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості. Шляхом підписання анкети-заяви [PERSON] підтвердив, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином, який не потребує згоди другого з подружжя. Дружина позичальника [PERSON] згоду на отримання даного кредиту не надавала. Посилання позивача на судову практику, висловлену у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18 суд не приймає, оскільки у кредитному договорі зазначено ціль кредиту - на поточні потреби та погашення кредитної заборгованості позичальника, тобто [PERSON] , що спростовує твердження про те, що вказаний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї. Оцінивши в сукупності надані суду докази, із урахуванням вимог ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України, суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено, що отримані відповідачем [PERSON] грошові кошти за кредитним договором №CL-155832 від 14.12.2018 року були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя, відтак у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу за кредитним договором із [PERSON] слід відмовити. Крім цього, представник позивача у позові просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14953,42 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до позовної заяви додано копію ордеру серії КС №573217, копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 та копію посвідчення адвоката України. У матеріалах справи відсутні будь-які докази вартості з детальним описом робіт (наданих послуг) та оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем, а тому така вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень.

Outcome: partial