Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів. 28.12.2021 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що на підставі рішення Сумської міської ради від 05 лютого 2003 року № 304-МР [PERSON] виданий державний акт на право власності серії CM № 156052 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1213 га. Також на підставі рішення Сумської міської ради віл 05 лютого 2003 року № 304-МР [PERSON] виданий державний акт на право власності серії CM № 156056 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,0833 га. [INFO] [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказані земельні ділянки. У встановлений законом строк та спосіб дружина померлого [PERSON] - [PERSON] та дочка [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з питанням прийняття та оформлення спадщини. Нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що вищезгадане майно належить померлому на праві спільної сумісної власності, а у разі смерті одного з учасників права спільної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Позивачі позбавлені можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/3 частини земельної ділянки в позасудовому порядку. Заяви, клопотання. У судове засідання позивачі не з`явились, їх представником надано письмову заяву, відповідно до якої просили розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримали. Представник Сумської міської ради Сухоставець Р.В. у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення відповідно до закону. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 09.02.2022 року суд закрив підготовче засідання і призначив справу до розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, [PERSON] виданий державний акт на право власності серії CM № 156052 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1213 га, на підставі рішення Сумської міської ради від 05 лютого 2003 року № 304-МР. Також на підставі рішення Сумської міської ради віл 05 лютого 2003 року № 304-МР [PERSON] виданий державний акт на право власності серії CM № 156056 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства площею 0,0833 га. [INFO] [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказані земельні ділянки. У встановлений законом строк та спосіб дружина померлого [PERSON] - [PERSON] та дочка [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з питанням прийняття та оформлення спадщини. Однак постановою нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2021 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вищезгадане майно належить померлому на праві спільної сумісної власності, а у разі смерті одного з учасників права спільної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved