Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 23.07.2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] . Під час шлюбу у них народилася донька [INFO] [PERSON] . З квітня 2020 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Відповідачка разом з донькою переїхала до своїх батьків в с.Новоандріївка Волноваського району Донецької області. В суді перебуває цивільна справа про розлучення. Відповідачка чинить перешкоди щодо спілкування позивача з донькою, не дає побачитися з дитиною. Оскільки позивач любить свою дитину , бажає бачитися з нею постійно, приймати участь у вихованні та утриманні, тому просить суд усунути перешкоди у вихованні дитини шляхом встановлення наступного порядку : кожні перші та треті вихідні дні з п`ятниці по неділю включно кожного місяця забирати дитину за місцем її фактичного проживання з мамою за адресою: [ADDRESS] , та перебувати з нею за місцем проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , або батьків позивача [ADDRESS] ; під час перебування дитини з батьком, він має можливість разом з донькою відвідувати розважальні центри, дитячі майданчики, їздити на прогулянки, здійснювати будь-які заходи для розвитку дитини та її навчання, вчиняти дії в її інтересах; в процесі дорослішання доньки, відповідно, навчання дитина знаходиться разом з позивачем за місцем його проживання або його батьків на осінніх, зимових, весняних канікулах перші три дні з початку канікул; на літніх канікулах донька перебуває разом з батьком перші два тижні кожного літнього місяця за місцем його проживання або за адресою його батьків. В цей період позивач має можливість їздити з нею на відпочинок до моря. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, на його задоволенні в повному обсязі наполягали. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, проти його задоволення в повному обсязі не заперечували. Представник третьої особи - служби у справах дітей Волноваської міської військово-цивільної адміністрації на підставі довіреності Бабенко М.М. в судовому засіданні проти заперечення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на таке: Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2020 року, виданого повторно, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.07.2016 року, актовий запис № 202 зроблений Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , актовий запис № 117 від 17.02.2017 року зроблений Волноваським райвідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З акту побутового обстеження від 22.07.2021 року та характеристики судом встановлено, що малолітня [PERSON] мешкає разом з матір`ю відповідачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] мешкає за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частинами 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно вимог частин 1, 2 статті 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» , батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 вказаного Закону, зокрема, визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У ч. 1, 2 ст. 15 вказаного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи наведені обставини, бажання позивача [PERSON] брати участь у вихованні своєї дитини, його ставлення до виконання батьківського обов`язку, право на особисте спілкування з дитиною, та враховуючи вік дитини, а також з метою забезпечення інтересів дитини, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю і визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , встановивши йому наступний графік побачень з дитиною: : кожні перші та треті вихідні дні з п`ятниці по неділю включно кожного місяця забирати дитину за місцем її фактичного проживання з мамою за адресою: [ADDRESS] , та перебувати з нею за місцем проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , або батьків позивача [ADDRESS] ; під час перебування дитини з батьком, він має можливість разом з донькою відвідувати розважальні центри, дитячі майданчики, їздити на прогулянки, здійснювати будь-які заходи для розвитку дитини та її навчання, вчиняти дії в її інтересах; в процесі дорослішання доньки, відповідно, навчання дитина знаходиться разом з позивачем за місцем його проживання або його батьків на осінніх, зимових, весняних канікулах перші три дні з початку канікул; на літніх канікулах донька перебуває разом з батьком перші два тижні кожного літнього місяця за місцем його проживання або за адресою його батьків. В цей період позивач має можливість їздити з нею на відпочинок до моря.

Outcome: approved