Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно, що залишилось після смерті її бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на земельну частку (пай) розміром 0.60 в умовних кадастрових гектарах - багаторічних насаджень та пасовищ, які розташовані на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №008-23 КСП " Виноградівський", на підставі рішення Виноградівської сільської ради народних депутатів від 18 квітня 1996 року № 2 передано землю у колективну власність розміром 4729.52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 13 серпня 1997 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 4.97. Відповідно до списку громадян членів КСП " Виноградівський" Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №008-23 - [PERSON] ( № 689) отримала право на земельну частку (пай). [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06 жовтня 1997 року №337/97 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього КСП "Виноградівський", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0318768, виданим 10 жовтня 1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією. На підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 27 серпня 2004 року №324/А-2004 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3.47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності а земельну ділянку серії ЯА №156842 виданим 16 листопада 2004 року Тарутинською районною державною адміністрацією. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ №613055, виданого 21 липня 2011 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримала у спадщину земельну ділянку площею 3.47 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, зазначила позивач, з рішення загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Виноградівський» від 01 лютого 2017 року вбачається, що зазначеним рішенням вирішено завершити розпаювання земель колективної власності КСП «Виноградівський» із загальної площі земель, які перебувають в оренді у кожного фермера між пайовиками згідно додатку до Державного акту про право колективної власності на землю КСП «Виноградівський» по 0.6 умовних кадастрових гектара. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивачу було роз`яснено, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Реалізуючи своє право спадкоємця позивач звернулась до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі площею 0,60 в умовних кадастрових гектарах, що належали [PERSON] , проте також отримала відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду. Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, позивач надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Позивач [PERSON] , [INFO] є онукою померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с.8-13). Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №008-23 КСП " Виноградівський", на підставі рішення Виноградівської сільської ради народних депутатів від 18 квітня 1996 року № 2 передано землю у колективну власність розміром 4729.52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.25-26). Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 13 серпня 1997 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 4.97 (а.с.23). Відповідно до списку громадян членів КСП " Виноградівський" Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №008-23 - [PERSON] ( № 689) отримала право на земельну частку (пай) (а.с.27-29). [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06 жовтня 1997 року №337/97 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього КСП "Виноградівський", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0318768, виданим 10 жовтня 1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією (а.с.30). На підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 27 серпня 2004 року №324/А-2004 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3.47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності а земельну ділянку серії ЯА №156842 виданим 16 листопада 2004 року Тарутинською районною державною адміністрацією (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом по смерть серії [NUMBER] , виданим 17 грудня 2010 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ №613055, виданого 21 липня 2011 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримала у спадщину земельну ділянку площею 3.47 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21). Однак, зазначила позивач, з рішення загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Виноградівський» від 01 лютого 2017 року вбачається, що зазначеним рішенням вирішено завершити розпаювання земель колективної власності КСП «Виноградівський» із загальної площі земель, які перебувають в оренді у кожного фермера між пайовиками згідно додатку до Державного акту про право колективної власності на землю КСП «Виноградівський» по 0.6 умовних кадастрових гектара (а.с.34-35). При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивачу було роз`яснено, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується роз`ясненням №93202-14 від 13 жовтня 2021 року (а.с.37). Реалізуючи своє право спадкоємця позивач звернулась до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі площею 0,60 в умовних кадастрових гектарах, що належали [PERSON] , проте також отримала відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, що підтверджується довідкою №2124/02-06 від 07 жовтня 2021 року (а.с.36). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлій [PERSON] належить право на земельну частку ( пай ) розміром 0.60 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебувала у колективній власності КСП " Виноградівський" згідно рішення загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Виноградівський» від 01 лютого 2017 року. Крім того, встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, що залишилась після смерті її бабусі [PERSON] частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 3.47 га. Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі площею - 0.60 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій [PERSON] та не заперечувалось відповідачем - остання не встигла виготовити правовстановлюючі документи. Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Так, враховуючи, що після смерті [PERSON] , спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3.47 га, яка належала їй згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №324/А-2004 від 27 серпня 2004 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №156842, успадкована спадкоємцем [PERSON] , ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за законом. Крім того, позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с.7). У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 04 листопада 2021 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 19 травня 2021 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 908 гривень 00 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved