Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

17 листопада 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі позивач), згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2010 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССХ № 011778 від 05 серпня 2010 року є власником 71/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 29/100 частини даного будинку належать відповідачу по справі [PERSON] . Вказані частки будинку повністю відокремлені одна від одної, а також відокремлені їх подвір`я, співвласники мають окремі виходи з будинків та на вулицю. Позивач наразі бажає виділити у натурі частку майна, що є у її та [PERSON] спільній частковій власності, що може бути вирішено тільки в судовому порядку. Згідно висновку № 205 від 10 жовтня 2021 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 95,50 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] технічно може бути поділеним на новоутворені об`єкти. При цьому, земельна ділянка на якій розташований житловий будиноку: [ADDRESS] не приватизована. На підставі встановлених обставин, позивач просив: - припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS] ; - виділити [PERSON] в натурі, як окрему одиницю, окремий об`єкт нерухомості, а саме: частку спільного майна, яка становить 71/100 частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку загальною площею 52,80 кв.м. - з них житловою 27,80 кв.м., а саме: під літ. «А» 2-1 веренда 5,5 кв. м., 2-2 ванна 4,0 кв.м., 2-3 їдальня 7,7 кв.м., 2-4 житлова кімната 9,4 кв.м., 2-5 житлова кімната 18,4 кв.м., 2-6 кухня, під літ. «Б, В» - сарай, під літ «Г» - літня кухня, під літ. «Д, Є» - сарай, під літ. «Ж» - вбиральня, І колодязь; - визнати за [PERSON] право власності на вказане майно. 10 лютого 2022 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича про часткове підтримання позовних вимог (а.с. 67). Стислий виклад позиції відповідача. 14 грудня 2021 року [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, згідно якої визнає повністю позовні вимоги позивача та не заперечує проти ухвалення судового рішення про задоволення позову (а.с. 31). Відповідно до відомостей, що надійшли на адресу суду з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по місту Одеса та Одеської області не значаться (а.с. 55-56). Суд здійснював виклик до суду вказаних відповідачів через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 57-58, 65-66). Частина 11 статті 128 ЦПК України регламентує, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник Роздільнянської міської ради Одеської області Писаревський Василь Віталійович просив розгляд справи здійснювати без участі представника, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 59). Заяви, клопотання. 14\~грудня 2021\~року на\~адресу суду\~від відповідача [PERSON] надійшла\~заява,\~згідно якої\~остання визнає\~позовні вимоги\~позивача (31-33). 16 грудня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за його відсутністю (а.с. 35). 17 грудня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича надійшла заява про приєднання до матеріалів справи документів (а.с. 38). 21 грудня 2021 року та 23 грудня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича надійшли клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів (а.с. 39-40). 12 січня 2021 року на адресу суду від представника Роздільнянської міської ради Одеської області Писаревського Василія Віталійовича надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 59). 26 січня 2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 26 січня 2022 року без його та позивача участі (а.с. 61). 10 лютого 2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Теренчук Євгена Миколайовича надійшла заява про часткове підтримання позовних вимог. Окрім того, представник зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 67). Процесуальні дії у справі. 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26-27). 04 січня 2022 року залучено до участі у справі співвідповідачів (а.с. 48-49). 26 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 63). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області (справа № 2-139/10), визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарчими спорудами в місті Роздільна за адресою: [ADDRESS] , частка складає 71/100 (а.с. 8-9). Вказане судове рішення набрало законної сили. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 26926762, реєстраційний номер: 31152190, вбачається, що власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , форма власності приватна спільна часткова, частка 71/100 (а.с. 10). Згідно виписки з рішення № 369 виконкому Роздільнянської міської ради від 12 жовтня 2021 року, в зв`язку з розподілом житлового будинку в місті Роздільна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на два самостійні об`єкти на підставі «Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна» № 205 від 10 жовтня 2021 року, розбробленого суб`єктом господарювання [PERSON] , присвоєно нові адреси житловим будинкам: - житловий будинок «А» загальною площею 43,5 кв.м. «Б» сарай, нову поштову адресу: [ADDRESS] ; - житловий будиноку «А» загальною площею 52,8 кв.м., житлова 27,8 кв.м., «В» сарай, «Г» літня кухня, «Д» сарай, «Є» сарай, «Ж» вбиральня, «І» колодязь (власник [PERSON] ), нову поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 11). При встановлені фактичних обставин, судом був досліджений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа №244/10-2021), що розташований за адресою: [ADDRESS] , замовник технічної інвентаризації [PERSON] , розмір частки власності 71/100 (а.с. 12-16). З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками може бути поділений, склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси: Власник: 29/100 частини житлового будинку та господарських будівель складає: ?«А» житловий будинок загальною площею 43,20 кв.м., «Б» сарай за адресою: [ADDRESS] ; Власник: 71/100 частини житлового будинку та господарських будівель складає: ?«А» житловий будинок загальною площею 52,80 кв.м., житлова 27,80 кв.м., «В» сарай, «Г» літня кухня, «Д» сарай, «Є» сарай, «Ж» вбиральня, і колодязь за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 290633359, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , частка власності: 71/100 (а.с. 34). Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 грудня 2018 року по справі № 511/771/18, номер провадження: 2/511/417/18, задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права приватної власності на частину житлового будинку з господарчими спорудами на праві спадкування. Визнано за [PERSON] право приватної власності на майно в розмірі /долі/ 1/3 ( однієї третьої ) частини від 29/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який складається з « А» - житлового будинку та «а» веранди: приміщення 1-1 - 8,1 м.кв, 1-2 -3 3,00 м.кв. 1-3 2,10 м. кв., 1-4 -12,8 м. кв. 1-5 -9,6 м.кв, 1-6 -7,55 м. кв, загальною площею 43,15 м. кв. в тому числі житловою 22,40 м.кв. та на 1/3 частини «Б» - сараю, що належали померлому [PERSON] , померлому [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис в Книзі реєстрації смертей №89 (а.с. 41). Вказане судове рішення набрало законної сили 14 лютого 2019 року. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні\~обставини та\~зміст спірних\~правовідносин,\~надавши оцінку\~кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а)\~множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду\~ від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19)\~зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності,\~може бути\~поділене в\~натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.\~Виходячи з аналізу змісту наведених\~норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна.\~ Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Верховний Суд в постанові від 06 жовтня 2021 року по справі № 336/1136/19, зауважив, що виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Судом встановлено, що згідно виписки з рішення № 369 виконкому Роздільнянської міської ради від 12 жовтня 2021 року, в зв`язку з розподілом житлового будинку в місті Роздільна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на два самостійні об`єкти на підставі «Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна» № 205 від 10 жовтня 2021 року, розбробленого суб`єктом господарювання [PERSON] , присвоєно нові адреси житловим будинкам: житловий будинок «А» загальною площею 43,5 кв.м. «Б» сарай, нову поштову адресу: [ADDRESS] ; житловий будиноку «А» загальною площею 52,8 кв.м., житлова 27,8 кв.м., «В» сарай, «Г» літня кухня, «Д» сарай, «Є» сарай, «Ж» вбиральня, «І» колодязь (власник [PERSON] ), нову поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 11). Як встановлено у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, житловий будиноку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками може бути поділений (а.с. 17-18). Окрім того, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положення частини\~першої статті\~280\~ЦПК України\~визначають,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частина третя статті 358 ЦК України визначає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial