Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгена Михайловича від 17 вересня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №4785, яким стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість у сумі 13371,56 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10 червня 2020 року отримав постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на його доходи. Таким чином дізнався про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження. Вказану постанову державного виконавця, а також разом із іншими постановами державного виконавця, які винесені в межах виконавчого провадження, він оскаржив до Тернопільського окружного адміністративного суду. Відтак, при розгляді у Тернопільському окружному адміністративному суду дізнався, що стягнення за постановами державного виконавця проводиться на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгена Михайловича від 17 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №4785, яким стягнуто із нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість за Кредитним договором зі страхування життя позичальника №5516/350CLBPT від 23 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] у сумі 13371,56 гривень та 150 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат». Стверджує, що він не укладав із ПАТ «Платинум Банк» жодних договорів, а тому заборгованість у нього виникнути не могла. Крім цього, виконавчий напис вчинено поза межами визначеного законом трьохрічного строку, а також законодавством передбачено, що не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису боржнику направляється письмова вимога про порушення кредитних зобов`язань, однак така вимога йому не направлялася. Покликаючись на вказані обставини просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Під час розгляду справи, судом залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». 21 січня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання. Відзиву на позов від відповідачів приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» до суду не надходило. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Семененко Л.М. заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, а представник позивача не заперечила проти заочного вирішення справи. Судом установлено: 17 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4785, яким запропоновано стягнути із [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/01 від 17 червня 2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу №20141028-Г від 28 жовтня 2014 року відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя позичальника №5516/350 CLBPT від 23 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 жовтня 2014 року по 17 липня 2019 року включно. Сума заборгованості складається із: 5857,60 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 953,34 гривень - заборгованість за нарахованими та невиплаченими процентами; 6560,02 гривень - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13521,56 гривень. 15 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60303453 з примусового виконання виконавчого напису №4785 вчиненого 17 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення із [PERSON] невиплачені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість в сумі 13521,56 гривень, відповідно до кредитного договору від 23 грудня 2013 року. Крім цього, 15 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про стягнення із боржника основної винагороди ВП №60303453. Також, 15 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про стягнення із боржника витрат виконавчого провадження ВП №60303453. 10 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №60303453. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №500/2171/20 визнано протиправними та скасовано: постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича ВП №60303453 про відкриття виконавчого провадження від 15 жовтня 2019 року; постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ВП №60303453 Табінського Олега Володимировича про стягнення із боржника основної винагороди від 15 жовтня 2019 року; постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича ВП №60303453 про стягнення із боржника витрат виконавчого провадження від 15 жовтня 2019 року; постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича ВП №60303453 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 червня 2020 року. Вказаним рішенням суду установлено, що у заяві про примусове виконання виконавчого напису стягував вказав адресу місця проживання [PERSON] : [ADDRESS] , проте, згідного паспортного документу [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відтак, приватний виконавець протиправно, всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Крім того, позивач вказує про те, що при вчиненні виконавчого напису відповідачем не долучено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банком було подано лише заяву на приєднання до такого договору підписану позивачем. В матеріалах справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наданий розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітником банку є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення сум та не може стягувати доказом безпірності розміру грошових вимог банку до позивача. Сума заявлених відповідачем вимог є спірною і не визнається позивачем. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що АТ «Банк Форвард» направляло [PERSON] не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису письмову вимогу про порушення кредитних зобов`язань. Позивач у позовній заяві зазначає, що жодних повідомлень від відповідача щодо наявності заборгованості за Кредитним договором він не отримував, про наявність виконавчого напису нотаріуса дізнався з інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у зв`язку із проведенням стягнень із пенсійних виплат. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» не спростував належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено із порушенням, а саме поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат». Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 17 вересня 2019 року, зареєстрованого за №4785, яким запропоновано стягнути із [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за Кредитним договором зі страхування життя позичальника №5516/350 CLBPT від 23 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] у сумі 13521,56 гривень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому, у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Однак, вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича не підлягають задоволенню. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. До вказаного висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 серпня 2019 року, прийнятій у справі №519/77/18 (провадження №61-10311св19). З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial