Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 12.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та згідно уточнень від 15.02.2018 просив зобов`язати [PERSON] передавати для спілкування [PERSON] під час його знаходження в м. Ізмаїлі Одеської області три рази на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 години, сина [PERSON] , [INFO] , без присутності матері за попереднім погодженням з нею, та зобов`язати [PERSON] передавати [PERSON] для оздоровлення дитини їх сина [PERSON] , [INFO] , у літній період не менше 21 дня за попередньою домовленістю з матір`ю. Свої вимоги мотивував тим, що 23.11.2012 укладено шлюб сторін, [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , у січні 2016 шлюбні відносини сторін фактично припинено. 01.07.2016 позивач звернувся до Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради з питання його участі у вихованні дитини, 11.08.2016 Орган опіки та піклування визначив порядок участі батька у вихованні дитини, яким надав можливість батькові бучитися з дитиною тричі на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця) з 17.00 до19.00 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. 21.09.2016 відповідачка в черговий раз відмовилась надати позивачу можливість вийти на прогулянку з сином без її присутності, чим перешкоджає батькові приймати участь у вихованні сина. Рух справи Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна С.М. від 20.10.2016 відкрито провадження по справі (т.1 а.с. 10). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2017 задоволено заяву відповідачки про відвід судді Жигуліна С.М. (т. 1 а.с. 54). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М. від 24.11.2017 справу прийнято до свого провадження (т. 1 а.с. 56). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2018 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 111). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2020 ухвалено провести врегулювання спору за участі судді, провадження у справі зупинено на час проведення врегулювання до 21.02.2020 (т. 1 а.с. 182). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2020 припинено врегулювання спору за участю судді, провадження по справі відновлено, справу передано на розгляд іншому судді, визначеному в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України (т. 1 а.с. 188). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І. від 04.03.2020 задоволено самовідвід судді (т. 1 а.с. 191). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. від 11.03.2020 прийнято справу до свого провадження в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 193). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2020 задоволено клопотання представника [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 229). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду (т. 2 а.с. 32). Аргументи учасників справи У судове засідання позивач та його представник не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно заяви від 10.02.2022 позивач просив розглянути справу у його відсутність та відсутність представника. Раніше у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що починаючи з 2016 року по теперішній час не має можливості бачитися з сином, мати присутня під час зустрічей з дитиною, з останньою постійно виникають конфлікти, що робить зустрічі з дитиною неможливими. В силу специфіки своєї роботи моряком по три місяці не бачить сина, коли вдома, має можливість і бажання бачитися з сином, проводити з ним час, в тому числі на дитячих майданчиках чи у інших дитячих розважальних центрах без присутності матері, проте зустрічі з дитиною або не відбуваються у зв`язку з їх зайнятістю, або відбуваються за участю відповідачки, яка ображає його під час зустрічі з дитиною, контролює та корегує процес спілкування, не дозволяє йому проявити себе як батько та реалізувати в повній мірі своє право на спілкування з дитиною та його виховання. До теперішнього часу жодної зустрічі з дитиною за відсутності відповідачки не відбулося. Відповідачка та її представник у судовому засіданні з позовними вимогами не погодились, зокрема щодо зустрічей дитини з батьком за її відсутності, мотивуючи тим, що у заявлений позивачем час дитина має тренування з футболу, зустрічі дитини з батьком за відсутності позивачки є небезпечними з огляду на наявну у позивача хворобу гепатит С, керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та перевищення ним дозволеної швидкості руху. Позивач не цікавиться життям дитини, не приймає активну участь у його вихованні, не відвідує сина у значимі для нього дні, бачиться з дитиною два раз на рік, матеріально не допомагає, є заборгованість з виплати аліментів, позивачем подано позов до суду про зменшення розміру аліментів, звернення до суду з вказаним позовом є способом помсти відповідачці. На теперішній час дитина не має бажання зустрічатися з батьком. Зустрічі позивача з дитиною без присутності матері не відповідають інтересам дитини, що також підтверджено висновком психолога. Вважає достатнім надати позивачу для зустрічей із сином дві години на тиждень у вихідні за її присутності. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходились у шлюбі з 23.11.2012, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 802 (т. 1 а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.09.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1140 (т. 1 а.с. 4), який після розірвання шлюбу сторін проживає з матір`ю. Згідно висновку спеціаліста-психолога Центру дитячого розвитку «Подсолнух» [PERSON] від 20.02.2018 рекомендується до періоду середнього шкільного віку зустрічатися дитині з батьком у присутності матері (т. 1 а.с. 80-83). Відповідно до довідки футбольного клубу «Дунай» від 18.12.2019 [PERSON] займається футболом з 2017 року, тренування проходять понеділок, середа, п`ятниця з 17:30 год. до 18:30 год. (т. 1 а.с. 180). Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (т. 1 а.с. 84). Згідно результатів лабораторного дослідження від 07.11.2017 ПЦР, РНК вірусу гепатиту С у [PERSON] не виявлено (т. 1 а.с. 85). Згідно результатів лабораторного дослідження від 30.10.2018 ПЦР, РНК вірусу гепатиту С у [PERSON] не виявлено (т. 1 а.с. 108). Згідно інформації КНП «Дунайська обласна лікарня» Одеської обласної ради» від 19.11.2018 за результатами аналізів від 08.11.2018 ПЦР НСV кількісний-негативний, ПЦР НСV якісний-негативний. Заключний діагноз: реконвалесцент хронічного вірусного гепатиту С (виздоровлення) (т. 1 а.с. 119-120). Згідно інформації КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 22.11.2018 [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 122). Відповідно до довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.07.2021 № В-6/59203583, заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 05.07.2021 складає 23624 грн (т. 2 а.с. 46). Висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 11.08.2016 № 01/21-1447 вирішено визначити наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] : тричі на тиждень у робочі дні (понеділок, середа, п`ятниця) з 17:00 год. по 19:00 год. за попереднім погодженням із матір`ю дитини (т. 1 а.с. 6, т. 2 а.с. 66). Згідно доповнення від 01.07.2020 № 01/21-946 до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 11.08.2018 № 01/21-1447 вирішено встановити батькові порядок спілкування з дитиною: під час перебування батька на території України тричі на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 год. до 19:00 год. без присутності матері за попереднім погодженням з нею, влітку з метою оздоровлення дитини 21 день за попередньою домовленістю з матір`ю дитини (т. 1 а.с. 215-216). Згідно показів допитаної в якості свідка [PERSON] , у 2016 році у ТЦ «Таврія» м. Ізмаїла бачила позивача, який вживав у барі алкогольні напої, а саме коньяк, наступного дня зі слів відповідачки дізналася, що вони відпочивали того дня з дитиною та позивач сідав за кермо. Як сідав за кермо, не бачила. Позиція суду Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, ст. 79, ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини\~справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вислухавши відповідачку та її представника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. ч. 7, 8, 9 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. . Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх права і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Згідно з ч. ч 2, 3 ст. 157 СК України,\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частиною 1 ст. 12\~Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписами ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі-Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Нормою ч. 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.\~В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Позивач мотивував свої вимоги тим, що на теперішній час є здоровим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 11000 грн, залишив квартиру дитині, має бажання брати участь у вихованні та спілкуванні із дитиною, однак відповідачка можливість зустрічей з дитиною обумовлює своєю присутністю, вкрай неприязні стосунки між ними не дають в повній мірі реалізувати його право та виконати свій обов`язок щодо участі у вихованні сина та спілкуванні з ним. У свою чергу відповідачка в якості заперечень посилалась на той факт, що позивач хворіє на гепатит С, зустрічі позивача з дитиною без її присутності можуть нашкодити здоров`ю дитини, позивач допускає керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та перевищення швидкості, що також створює небезпеку для дитини, аліменти сплачує примусово за рішенням суду, квартира передана у власність дитини у рахунок погашення заборгованості по аліментам, крім того, у заявлений позивачем час дитина відвідує секцію з футболу. Наявність у позивача хвороби - гепатиту С спростовано наданою на виконання ухвали суду від 31.10.2018 довідкою КНП «Дунайська обласна лікарня» Одеської міської ради» від 19.11.2018 № 812. Психологічний висновок від 20.02.2018 за підписом практичного психолога [PERSON] не приймається судом до уваги, оскільки до висновку не додано належним чином засвідченої копії диплому відповідної особи, крім того, висновок зроблено з урахуванням вікових особливостей дитини станом на 2018 рік та не є актуальним станом на день розгляду справи. Від пропозиції опитати дитину у судовому засіданні на предмет спілкування з батьком чи провести опитування дитини представником органу опіки та піклування відповідачка відмовилась. Надана відповідачкою копія постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2015 свідчить про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Доказів того, що за період з 2015 року по теперішній час позивач допускав аналогічні порушення та у зв`язку з цим був притягнутий до відповідальності, матеріали справи не містять. Також суду не надано докази перевищення позивачем допустимої швидкості руху. Пояснення допитаної в якості свідка [PERSON] суд сприймає критично, оскільки остання перебуває з відповідачкою у дружніх стосунках, факт вживання позивачем алкоголю є її припущенням, факт керування позивачем автомобілем у цей день їй відомий зі слів відповідачки. Наявність тренувань у заявлений позивачем час не може бути перешкодою для зустрічей батька з дитиною, а навпаки, спільне відвідування тренувань сприятиме активній участі позивача в житті сина та зміцненню стосунків між ними. Отже, судом не встановлено наявність на день розгляду справи будь-яких обставин, які б свідчили, що зустрічі батька з дитиною у заявлений позивачем спосіб суперечать інтересам дитини чи таке спілкування може мати негативний вплив на нормальний розвиток дитини або нашкодити її здоров`ю. Належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності доказів такого матеріали справи не містять. Дослідивши надані суду докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та\~інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини, суд дійшов висновку про доцільність встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином у заявлений ним спосіб, виходячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та запропонованого органом опіки і піклування графіку спілкування батька з дитиною, з яким суд погодився. Враховуючи вищевикладене,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог\~та на\~підставі наданих\~сторонами доказів,\~оцінених судом\~в їх\~сукупності,\~суд за\~своїм внутрішнім\~переконанням дійшов\~висновку про\~законність та\~обґрунтованість позовних\~та наявність\~підстав для\~задоволення позову\~у повному обсязі.

Outcome: approved