Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Айконс», за участю третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 60510, про стягнення з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Айконс» заборгованості на суму 11 980 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса від 11.06.2021 року про стягнення з нього заборгованості в розмірі 11 980 грн. вчинений всупереч чинного законодавства України та не підлягає виконанню оскільки, позивач не був повідомлений про відступлення права вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 є ТзОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 є ТзОВ «ФК АЙКОНС» та стягнуто плату за вчинення на користь відповідача та не отримувала відповідне повідомлення, на момент вчинення виконавчого напису були відсутні підстави для вчинення такого напису, існував спір щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки позивач не отримувала жодних повідомлень щодо наявності заборгованості, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, тобто з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач подав клопотання про слухання справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Айконс» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, відзив на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. З виконавчого напису від 11.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., встановлено, що з [PERSON] стягнено заборгованість за кредитним договором № 1-26/04/2021 від 26.04.2021 року укладеним між [PERSON] та ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», а згодом і до ТзОВ «ФК АЙКОНС». Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. відкрито виконавче провадження ВП № 67597453 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 11.06.2021 № 60510 Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.09.2020 по 25.05.2021 у сумі 11 980 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4 000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом у сумі 6840 грн., сторокова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 140 грн. Крім того за вчинення виконавчого напису нотаріусом з [PERSON] додатково стягнено на користь відповідача 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Айконс» по виконавчому напису нотаріуса становить - 13 180 грн. За загальним правилом статей 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач категорично заперечує наявність у нього будь-якої заборгованості перед ТзОВ «Фінансова компанія «Айконс». Зважаючи на те, що позивач заперечує наявність у нього заборгованості, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а протилежного судом не встановлено, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 126/20084/41, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Згідно з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1362,00 грн. (908,00грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за заяву про забезпечення позову).

Outcome: approved