Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

01 грудня 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», в особі генерального директора Повиленаса В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з жовтня 2012 року по листопад 2021 року в розмірі 61\~475,66 гривень та судового збору в розмірі 2 270 гривень, з тих підстав, що відповідачі не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг з постачання теплової енергії, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з теплопостачання та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідачі, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з теплопостачання та не сплачуючи борг за спожиті послуги добровільно, причиняють майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідачів відповідно до даних особистого рахунку за період з жовтня 2012 року по листопад 2021 року складає 61\~475,66 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 21 січня 2022 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4\~ст. 178 ЦПК України\~позивачу. 21 січня 2022 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 03 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою сторін у справі в судове засідання. 03 лютого 2022 року судове засідання відкладено за заявою відповідача [PERSON] на 18 лютого 2022 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань. 18.02.2022 року на адресу суду представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідно до частини 7\~статті 128 ЦПК України\~шляхом направлення судової повістки за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не з`явилися. 18.02.2022 року відповідачем [PERSON] на адресу суду подано заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає частково та просить застосувати до них строк позовної давності, справу слухати у її відсутність. Крім того, просить долучити до матеріалів справи пояснення, в яких зазначає про відсутність в квартирі приборів центрального опалення, що підтверджується актами ОСББ «Ювілейна, 57» від 25.06.2018 року та від 25.01.2022 року. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] ( а.с.7). За наданими відомостями від 07.12.2021 р. № вх. 7458 та 7470 на запит суду від 03.12.2021 щодо реєстрації місця проживання, за даними реєстру Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.40-41). За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у\~статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільніє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 року у справі\~№ 757/29813/17-ц. З розрахунку заборгованості за використану теплову енергію з особистого рахунку №\~ [NUMBER] \~за адресою:\~ [ADDRESS] , вбачається наявна заборгованість\~за період з жовтня 2012 року по листопад 2021 року перед позивачем за надані комунальні послуги в розмірі 61 475,66 гривень (а.с.6). З актів, складених представниками ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2012-2021 років в будинку [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с.8-10). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, буд. 41 (а.с.22-24). Згідно з копіями ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право:постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.25). Згідно з копією рішення виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 29 грудня 2017 року № 288 «Про встановлення тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут» встановлено тарифи на теплову енергію для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення), яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 1, а також встановлено тарифи на послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 2, які в подальшому скориговані рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 265 від 21 листопада 2018 року «Про коригування тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних устнов та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут», рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 396 від 21 грудня 2020 року «Про коригування тарифів на послугу з постачання теплової енергії (теплову енергію), її виробництво, транспортування, постачання для потреб споживачів в м. Бахмут та смт Красна Гора», рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 299 від 21.10.2021 року «Про внесення змін до рішення виконкому Бахмутської міської ради від 13.10.2021 № 280» (а.с.15-20). З копії рішення чергових зборів учасників товариства № 1/2016 від 18 лютого 2016 року вбачається, що найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінене на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» з 14 березня 2016 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а.с.21). Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно\~ з ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року\~споживачі житлово-комунальних\~послуг зобов`язані\~щомісяця вносити\~плату за\~використані комунальні\~послуги згідно\~з тарифом,\~що затверджується\~органами місцевого\~самоврядування.\~Відповідно до\~п.\~24,25\~цих Правил\~споживачі можуть\~відмовитися від\~отримання послуг\~з централізованого\~опалення та\~постачання гарячої\~води. Відключення\~споживачів від\~мереж централізованого\~опалення та\~постачання гарячої\~води здійснюється\~у порядку,\~що затверджується\~центральним органом\~виконавчої влади\~з питань\~житлово-комунального\~господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пункту 5 частини 1\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною 1\~статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно з \~ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до\~статті 68 Житлового кодексу України\~споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення. Однак, виходячи з доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 61\~475,66 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Відповідачем [PERSON] суду були надані копії актів, складених працівниками ОСББ «Ювілейна, 57» від 25.06.2018 року та від 25.01.2022 року про те, що ними зафіксовано факт відсутності приладів опалення (батарей) в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до правової позиції стосовно змісту п.п. 25, 26 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. по справі № 6-1706 цс 15, № 6-1192цс15: самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчать про виконання послуг позивачем... а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Відповідачем на підтвердження дотримання порядку відключення квартири від мережи централізованого опалення при відмові споживачів від централізованого теплопостачання доказів суду подано не було. Тому підстав для не нарахування за послуги з теплопостачання відповідачу у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» за період самовільного відключення від централізованого опалення квартири немає. Крім того, під час розгляду справи відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Згідно з ст.ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, з даним позовом позивач звернувся до суду 01 грудня 2021 року, що вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Артемівського міськрайонного суду Донецької області, наявного на першій сторінці позовної заяви, у зв`язку з чим, враховуючи, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності при вирішенні даної справи, а позивачем жодних поважних причин пропуску цього строку зазначено не було, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в межах строку позовної давності за період з 01 грудня 2018 року по листопад 2021 року. Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 грудня 2018 року по листопад 2021 року в розмірі 29\~745,75 гривень, а вимоги про стягнення заборгованості за період з жовтня 2012 року по 30 листопада 2018 року не підлягають задоволенню, оскільки заявлені позивачем поза межами трирічного строку позовної давності і причини, які б можна було визнати поважними для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведені. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати присуджує позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 1 098,37 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 29745,75 х 2270/ 61\~475,66 = 1098,37; де 29745,75 гривень\~сума задоволених позовних вимог; 2 270 гривень\~сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 61475,66 гривень \~ціна позову, 1098,37 гривень\~судові витрати, присуджені позивачу, тобто по 549,19 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial