Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, в якому просить звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2018 року у справі № 484/309/18 та повернути без виконання виконавчий лист № 2/484/495/18 від 24.04.2018 року. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі судового рішення від 04.04.2018 року у справі № 484/309/18 має обов`язок зі сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/8 частини від його доходу щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист стягувачу, на підставі якого Первомайським відділом ДВС у Первомайському районні Миколаївської області відкрито виконавче провадження № 67177741 та здійснюється утримання аліментів з його пенсійних виплат. Вважає, що наявні підстави для звільнення його від сплати аліментів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану. Вказав, що його єдиним доходом є пенсія, розмір якої мізерний і не вистачає навіть для мінімальних потреб сім`ї. Він має інвалідність, у зв`язку з чим проходить постійне лікування. Його дружина є пенсіонером за віком, також постійно хворіє та потребує лікування. Посилаючись на викладені обставини та неможливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донці, просить звільнити його від сплати аліментів на її утримання. Ухвалою суду від 20.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Відповідачам направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву разом з наданими документами, та роз`яснено право подати відзив на позов. Відповідачів попереджено, що у разі ненадання відзиву і доказів у встановлений судом строк без поважних причин справу буде вирішено за наявними матеріалами справи. Станом на день розгляду справи відповідачами не подано відзиву на позов і доказів заперечення проти позову. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались; доказів на спростування позовних вимог суду не надали. Третьою особою не надано письмових пояснень з викладенням аргументів і міркувань щодо предмета позову. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна норма міститься в ст. 180 Сімейного кодексу України. Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто у батьків може виникнути обов`язок щодо утримання дитини після досягнення нею повноліття лише за наявності умов, передбачених ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України. До відносин між батьком і дочкою щодо надання їй утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В пункті 20 постанови № 3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом становлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, але продовжує навчання. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2018 року у справі № 484/309/18, провадження № 2/484/495/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів, починаючи з 25.01.2018 року та до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Рішення набрала законної сили 15.05.2018 року. Таким чином, обов`язок утримувати повнолітню доньку у відповідача виник на підставі рішення суду за наявності підстав, передбачених ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України. Виконавчий лист з примусового виконання рішення суду перебуває на виконанні Первомайського відділу ДВС у Первомайському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження 67177741. З боржника здійснюється утримання аліментів з пенсійних виплат з Миколаївського обласного управління Пенсійного фонду, що підтверджується постановою від 09.11.2021 року. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Також статтею 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд при вирішенні спірних правовідносин враховує, що позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням. Разом з тим, позивач не надав суду інформацію про свій майновий стан, зокрема про розмір пенсії; наявність інших доходів; майна у власності; майна, переданого в оренду тощо, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити реальні матеріальні можливості позивача. Інформація про наявність у позивача інвалідності жодним доказом не підтверджена. Позивач надав суду медичні довідки про свій стан здоров`я, але зазначена в них інформація стосується періоду 2019-2020 року. Згідно довідки головного лікаря КП «ПМЦПМСД» № 162 від 17.01.2022 року [PERSON] має певні захворювання, але суду не надано доказів про наявність витрат на лікування та їх розмір. Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо лікування його дружини, оскільки на підтвердження вказаного суду не надано доказів. Позивач також надав інформацію про оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , проте не надав доказів на підтвердження свого обов`язку сплачувати такі послуги, адже місце реєстрації позивача і його дружини не відповідає вказаній адресі. Також не доведено, що саме позивач несе витрати з утримання вказаного житла. З позивача стягнуто аліменти в невеликому розмірі, лише 1/8 частина його доходів, однак позивач не зазначив розмір своїх доходів, тому не можливо визначити суму коштів, яку відповідач сплачує на утримання повнолітньої доньки та визначити, чи співрозмірна така сума доходам і потребам позивача; чи є вона для нього посильною або занадто обтяжливою. Разом з тим, донька вже навчається в магістратурі, має освітній ступень бакалавра і за потреби може працювати. Вона є молодою, здоровою особою, навчається на безкоштовній основі, тому має можливість отримувати стипендію. Донька має матір, яка за можливості може надавати їй матеріальну допомогу. Відповідачами не доведено, що на даний час донька потребує додаткового утримання. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, враховуючи, що відповідачами не надано заперечень і жодного доказу, тобто вони не оспорюють викладені у позові обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved