Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

23.09.2021 року представник позивача Кредитної спілки «Епсілон» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що 30.01.2021 року між кредитною спілкою «Епсілон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1047, про надання кредитних коштів у сумі 10800,00 грн. на строк 12 місяців. Кошти належним чином було надано відповідачу 30.01.2021р. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідно до п.3.8 кредитного договору відсоткова ставка за кредитом з підвищеним ризиком встановлюється у 140% річних. Термін виконання зобов`язання встановлено до 30.01.2022р. Цього ж дня між КС «Епсілон» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 1047/1, відповідно до якого відповідач взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. Проте, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 17.09.2021 року сума заборгованості по сплаті відсотків по кредиту становить 2879,94 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором по сплаті відсотків в сумі 2879,94 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] \~в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання повідомлялись належним чином через оголошення на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомили. У судове засідання\~представник позивача\~не з`явився, від голови правління КС «Епсілон» Кожина О.Ю. надійшла до суду заява, про розгляд справи без представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 10.02.2022 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 30.01.2021 року між кредитною спілкою «Епсілон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1047, про надання кредитних коштів у сумі 10800,00 грн. на строк 12 місяців. Кошти належним чином було надано відповідачу 30.01.2021р. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідно до п.3.8 кредитного договору відсоткова ставка за кредитом з підвищеним ризиком встановлюється у 140% річних. Термін виконання зобов`язання встановлено до 30.01.2022р. (а.с.4-5). 30.01.2021 року між КС «Епсілон» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 1047/1, відповідно до якого відповідач взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору (а.с.6). Всього заборгованість складає: 13244,75 грн. (заборгованість зі сплати відсотків\~2879,94 грн., заборгованість зі сплати основного боргу\~10364,81 грн.) За згодою сторін складено графік погашення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобов`язався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит ( а.с.7). Через невиконання відповідачем [PERSON] \~своїх зобов`язань по кредитному договору утворилась заборгованість станом на 17.09.2021 року сума заборгованості по сплаті відсотків по кредиту № 1047 від 30.01.2021 року становить 2479,94 грн.(а.с.9). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Поряд з цим, умовами пунктами 3.7., 3.8. кредитного договору № 1047 від 30.01.2021 року, позивач та відповідач передбачили, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит, може, за рішенням кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140 % річних від суми залишку кредиту. При цьому, [PERSON] власним підписом засвідчив, що з усіма пунктами договору згоден (а.с.4-5). Відповідно до ч.1\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.1 та ч.2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки № 1047/1 від 30.01.2021 року поручитель [PERSON] зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п.3.1 договору поруки, поручитель відповідає по зобов`язаннях за вищевказаним кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель дає згоду на зміну розміру процентної ставки за основним зобов`язанням і строків їх виплат (п.3.1.1.), солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю (п.3.2.1.). Таким чином, стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає нараховані та несплачені проценти за користування кредитом\~\~(станом на 17.09.2021 року у розмірі 2879,94 грн.). Суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятого на себе грошового зобов`язання на підставі кредитного договору (а.с.4-5), а тому вважає доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на отримання від відповідачів, як боржників, процентів за користування кредитом. Отже, матеріально-правову вимогу позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №1047 від 30.01.2021 року в розмірі 2879,94 грн. - як заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1ст. 141\~ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання по суті зави відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним. Як передбачено у\~статті 15 ЦПК України\~- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частина третя\~стаття 133 ЦПК), та становлять одну із складових судових витрат (частина перша\~стаття 133 ЦПК). Відповідно до частини п`ятої\~статті 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті\~137, частини сьомої статті\~139\~та частини третьої статті\~141\~цього\~Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із частиною восьмою\~статті 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження обставин про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду відповідні документи, а тому витрати на професійну правничу допомогу належним чином обґрунтовані та підлягають задоволенню в розмірі 3000 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved