Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Авансар», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 11 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ «Кредитно-Інвестиціний Центр» було укладено заяву № 200500117, відповідно до якої позивач отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн., під 0,0001 % відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 11 жовтня 2016 року (6 місяців). У кінці жовтня 2021 року позивач дізнався, що 13 жовтня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Матвійчук Ю.В. відкрито виконавче провадження, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 68357 від 28 травня 2021 року про стягнення з нього за період з 11.04.2016 року по 01.06.2020 року на користь ТОВ «Фінансова компанія Авансар» грошових коштів в розмірі 6959,2 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3830,4 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 1378,8 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 900 гривень, плата за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості перед відповідачем за відповідним договором, не врахував пропуск відповідачем трирічного строку позовної давності. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору та правову допомогу. Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.12.2021 року було вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оскаржуваного напису. У судове засідання представник позивача адвокат Бочаров О.М. не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надсилав. Треті особи - приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Черкаської області\~Матвійчук Юлія\~Володимирівна у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] згідно заяви-приєднання №200500117 від 11.04.2016 року отримав кредит від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» в сумі 5000,00 грн. строком до 11.10.2016. 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №68357, про стягнення заборгованості з [PERSON] на корись ТОВ «Фінансова компанія Авансар» за період з 11.04.2016 року по 01.06.2020 року в загальному розмірі 6959,2, грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3830,4 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 1378,80 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 900 грн., плату за вчинення виконавчого напису. З копії виконавчого напису вбачається, що: - ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором №2204 від 22.04.2016 р. ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда»; - ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» на підставі Договору факторингу №3 від 22.05.2016 р. відступило право вимоги по даному договору ТОВ «Фінансова Компанія «ФАГОР»; - ТОВ «Фінансова Компанія «Фагор» відступила право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 ТОВ «Фінансова компанія «Авансар». На підставі даного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. від 13.10.2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису, ВП №67150623. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Із копії заяви-приєднання №200500117 від 11.04.2016 року, що міститься в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] отримав кредит від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» в сумі 5000,00 грн. строком до 11.10.2016. Тобто, з дня виникнення права вимоги (11.10.2016) до моменту вчинення виконавчого напису (28.05.2021) минуло 3 роки, тому суд вважає, що нотаріусом було порушено норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ні нотаріусом, ні відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також не надано документів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про наявність заборгованості перед вчиненням виконавчого напису. Таким чином,\~з наданих\~суду документів\~неможливо встановити,\~чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень та її отримання боржником). Судом встановлено, що позивачем при подачі позову понесено судові витрати: судовий збір за подачу позовної в сумі 908,00 грн. (що стверджено квитанцією) та витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн.(в підтвердження надані копія договору на правову допомогу, детальний опис робіт, акт приймання-передачі виконаної роботи, товарний чек). На підставі ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати\~по сплаті\~ судового збору та витрати на правову допомогу, що становить 6908,00 грн. Згідно ч.7\~ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 03.12.2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved