Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 8 400,00 грн, що складається з: 3 000,00 грн заборгованості по тілу позики, 5 400,00 грн штрафу за прострочення строку повернення позики, посилаючись на те, що 04.02.2021 р. [PERSON] взяв у нього в борг 3 000,00 грн, які зобов`язався повернути до 17.02.2021 р. Ухвалою судді від 15.09.2021 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 15.09.2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом установлено, що 04.02.2021 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 3 000,00 грн (пункт 1.1. договору), які зобов`язався повернути до 17.02.2021 р. (пункт 2.1. договору), що підтверджується договором позики, розпискою (а.с. 5-6). Разом з тим, [PERSON] в зазначений у договорі строк борг не повернув. Відповідно до статті1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти за договором позики від 04.02.2021 р. відповідно до статті 1049 ЦК України. Із наданого позивачем до позовної заяви договору вбачається, що відповідач отримав від нього в борг 3 000,00 грн. Означений договір підтверджує отримання відповідачем коштів у визначеній сумі. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. (справа № 6-63цс13). Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 4.1 договору позики передбачено, що за прострочення строку повернення позики більше, ніж три дні, позичальник сплачує штраф у розмірі 1,5% від неповернутої суми позики за кожен день прострочення повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманих грошових коштів за договором позики від 04.02.2021 р., підлягає стягненню з відповідача. За розрахунком на 04.09.2021р. сума штрафу становить 5 400,00 грн, вказаний розрахунок позивача відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суму основного боргу за договором позики, штрафу за прострочення строку повернення позики є обґрунтованими, доведеними. Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved