Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Прзивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Кузьмінова Д.В., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову зазначивши про те, що 16 січня 2013 між ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір на відкриття поточного рахунку з використаням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] за умовами якого банк відкрив позичальнику поточний рахунок № [NUMBER] та надав у коритсування платіжну карту із встановленням кредитного ліміту у розмірі 50 000 грн. 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за заявою ТОВ «Росвен інвест Україна» вчинено виконавчий напис зареєстрований за №21544, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 147,00 грн. 05.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №64745092 з примусового виконання вказаного виконавчого напису та в рамках виконавчого провадження 21.03.2021 була винесена постанова про звернення стягнення на заробтіну плвату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до виконання за місцем роботи [PERSON] . Позивач вважає, що виконавчий напис №21544 від 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено з порушенням законодавства, а тому є він є таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач не отримував жодного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, нотаріусом не було перевірено беспірність заборгованості та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку звернення з вимогами по кожному окремому платежу та вчинено оскаржуваний виконавчий напис за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21544 від 03.02.2021 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 013-07527-160113 від 16.01.2013 року у розмірі 37 147,00 грн. Одночасно з поданням позовної заяви позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Кузьмінова Д.В., звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову, подану одночасно з позовом, задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64745092 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого за № 21544 яким задоволено вимогу ТОВ «Росвен інвест Україна» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за період з 22.05.2020 року по 31.01.2021 у розмірі 37 147 грн. - до набрання законної сили рішення суду. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання. 30 вересня 2021 через канцелярію суду представником позивача - адвокатом Кузьміновим Д.В. подано клопотання про витребування доказів судом, у якому він посилаючись на неможливість самостійного отримання документів, які необхідні для розгляду справи, просив витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича копії всіх матеріалів, які містяться у нотаріальній справі по вчиненню 03.02.2021 року виконавчого напису (реєстровий номер 21544) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №013-07527-160113 від 16.01.2013 року у розмірі 37 147,00 грн. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року клопотання представника позивача - адвоката Кузьмінова Д.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича копії всіх матеріалів, які містяться у нотаріальній справі по вчиненню 03.02.2021 року виконавчого напису (реєстровий номер 21544) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №013-07527-160113 від 16.01.2013 року у розмірі 37 147,00 грн. 13 жовтня 2021 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. повідомлено суд про неможливість надання витребуваних документів, оскільки 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено слідчі дії, в результаті яких вилучені документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 липня 2021 року. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, разом з тим, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але причини неявки у судові засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву або заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи до суду не подав, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 21544 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 013-07527-160113 від 16.01.2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2251/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», заборгованості за кредитним договором №013-07527-160113 від 16.01.2013 року. Як зазначено у виконавчому написі строк платежу за кредитним договором №013-07527-160113 від 16.01.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021 року. Сума заборгованості складає 36 647 грн. 00 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 26 697 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 950 грн. 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача, яка підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 37 147 грн.00 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавецем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №64745092 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 21544 від 03.02.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості в розмірі 37 147 грн. 00 коп 21.03.2021 приватним виконавецем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника ВП №64745092 від 05.03.2021 року. З тексту оспорюваного виконавчого напису №21544 від 03.02.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Спірний виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 03.02.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 013-07527-160113 від 16.01.2013 року, укладеного позивачем з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2251/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», у простій письмовій формі. За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, відповідачем ТОВ «Росвен інвест Україна» не надано суду ні розрахунку заборгованості позивача перед відповідачем, ні копію вимоги про добровільне її погашення із доказами вручення позивачу, не зазначено і строк за який ця сума заборгованості виникла, що би підтверджувало факт не оспорення позивачем суми заборгованості, безспірність заявлених вимог та дотримання трирічного строку, в межах якого нотаріус міг стягнути заборгованість шляхом вчинення виконавчого напису. Тобто, будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягають виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «Росвен інвест Україна», на користь позивача його витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved