Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку, в якому просить: - визнати [PERSON] , 1978 року народження таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] ; - зобов`язати ЦНАП Золотоніської РДА зняти з реєстраційного обліку [PERSON] 1978 року народження, який зареєстрований в будинку [ADDRESS] . Свою позовну заяву позивачка пояснює тим, що вона являється власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування жилого будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою. В її будинку зареєстрований [PERSON] , але не проживає там з 2011 р. Позивачка неодноразово вживала заходи щодо добровільного зняття його з реєстраційного обліку з будинку, але всі її спроби були марними. Відповідач понад один рік без поважної причини відсутній за місцем реєстрації. Він не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Позивачка вважає, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених її прав. На підставі ст.317,319 та 386 ЦК України позивач звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася та скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до копії договору дарування від 11.10.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В., [PERSON] , позивачка по справі, отримала у дар від [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З довідки виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради від 15.12.2021 р. №2301 судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1980 р.н., (уповноважений власник), [PERSON] , 2000 р.н. (син), [PERSON] , 2010 р.н., (син), [PERSON] , 2011 р.н. (дочка), [PERSON] , 1958 р.н. (мати), [PERSON] , 1978 р.н., (не родич, не проживає). Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , які являються сусідами позивачки, стверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку позивачки за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15), постанові Верховного суду України у справі № 825/1335/13 від 01.03.2016 року, та Верховного Суду від 21.03.2018 року ( справа №820/6316/15) Таким чином судом встановлено, що позивач являється власником будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідач також зареєстрований за вказаною адресою. Наявність факту реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, за відсутності юридичного права та підстав продовжувати користуватися таким приміщенням, фактично перешкоджає позивачу реалізації своїх правомочностей власника. Суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. У той же час, щодо вимоги зняття відповідача з реєстраційного обліку в даному будинку, слід зазначити наступне. Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016р. № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Згідно положень абз. 2 п. 4 Правил реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Згідно з п. 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням… Таким чином законодавцем чітко визначено порядок зняття особи з реєстрації в т.ч. перелік підстав для зняття з реєстраційного обліку. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню підлягає з відповідача на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial