Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Представник відповідача 1 [PERSON] - адвоката Гайдамаченко Вячеслав Григорович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 761/18906/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва Марина Михайлівна про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та вселення та просив стягнути з позивача на користь відповідача 1 судові витрати у розмірі 16 000, 00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Учасники справи в судове засідання не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, однак з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2022 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, винесеним за результатами розгляду справи № 761/18906/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва Марина Михайлівна про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та вселення, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача 1 було зазначено у відзиві до позову про витрати на правову допомогу, які відповідач 1 понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, тобто до моменту винесення рішення суду по суті справи. На підтвердження понесених судових витрат представником відповідача 1 надано: Договір правової допомоги від 07.04.2021, Додаткова угода № 1, Додаткова угода № 2 від 01.09.2021, копія Ордеру Серія КС № 138781 від 07.04.2021, копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.01.2022 на суму 16 000, 00 грн. про оплату відповідачем 1 за Договором від 07.04.2021, Акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до укладеного Договору від 07.04.2021 та додаткових угод до нього на суму 16 000, 00 грн. з описом наданих послуг адвокатом та умов Договору в частині визначення гонорару адвоката. Отже розмір понесених відповідачем 1 витрат на правову допомогу складає 16 000, 00 грн. (згідно наданої квитанції). Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір понесених стороною відповідача витрат на оплату послуг адвоката є співвмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом зазначених робіт та значенням справи для відповідача. За таких обставин, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 1 витрати на правову допомогу у розмірі 16 000, 00 грн.

Outcome: approved