Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому вказує, що 19.01.2021 позивачу стало відомо, що на адресу установи, в якій він працює (Західний офіс Держаудитслужби) надійшла для примусового виконання постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Онігценка Дмитра Степановича від 13.01.2021 «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» у виконавчому провадженні №63491469. Відповідно до вказаної постанови приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Степанович у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого напису №4319, виданого 24.01.2020 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, постановив звернути стягнення на його доходів, на суму 43388,71 грн, з яких: борг в сумі 38807,92 грн (на користь ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами»), основна винагорода приватного виконавця в сумі 3880,79 грн та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 700,00 грн. В той же час, до 19.01.2021 жодних документів ні від ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», ні від приватного нотаріуса Гуревічова О.М., ні від приватного виконавця, в тому числі виконавчого напису №4319, виданого 24.01.2020, та постанови про відкриття провадження щодо нього, він не отримував. Зазначив, що у постанові приватного виконавця «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» вказано дві адреси: « [ADDRESS] та [ADDRESS] ». Однак, адреса « [ADDRESS] » йому взагалі невідома, а місцем його реєстрації згідно паспортних даних є: [ADDRESS] , а не [ADDRESS] , як зазначено в документах виконавця. Зважаючи на це ним оскаржено вказані вище постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитра Степановича та його дії до Окружного адміністративного суду міста Києва. Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №380/1038/21, до якої залучено в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Водночас, на адресу установи, в якій він працює, надійшла вимога приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара М.М. (призначений для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця [PERSON] ) від 08.04.2021 №08/04/21/01 про зупинення відрахування по всіх постановах про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С., та повернення всіх постанов без подальшого виконання. На виконання цієї вимоги Західним офісом Держаудитслужби повернуто без виконання Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.01.2021 №63491469 щодо стягнення відрахувань із його доходів. Проте, 05.07.2021 надійшла вимога від іншого приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. від 01.07.2021 №1365, якій передано виконавче провадження №63491469, щодо зміни реквізитів для подальшого відрахування із заробітної плати [PERSON] відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №63491469 від 13.01.2021 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Д.С., (одержувачем вказано Жданович В.М. ). Вказує, що кредитний договір від 05.12.2012, про який було зазначено у постанові приватного виконавця та на виконання якого нібито видано виконавчий напис №4319, ним було оформлено у Львівській філії ПАТ «Дельта Банк» ще вісім років тому. При укладенні цього договору ним було пред`явлено працівникам банку паспорт (надано копію сторінок паспорта, в тому числі де вказано адресу місця реєстрації), а також повідомлено адресу місця фактичного проживання та місце роботи. Вказаний договір у нього не зберігся у зв`язку із спливом значного терміну його давності. Однак, згідно заяви №002-13502-051212, яка збереглась, складеної працівником банку з метою оформлення мені кредитного договору від 05.12.2012 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, кредитування рахунку в межах кредитної лінії мало здійснюватись протягом 364 календарних днів. Отже, строк вимоги щодо повернення заборгованості (у разі її наявності) відповідно до договору від 05.12.2012 року мав настати 05.12.2013 року. Таким чином, правові відносини і зобов`язання по кредитному договору від 05.12.2012 були між ним та ПАТ «Дельта Банк», якому була відома його фактична адреса проживання та місце роботи, тобто інформація, яка необхідна з метою повідомлення боржника про виникнення заборгованості по кредиту, у разі, якщо така б виникла, а також вжиття заходів для її стягнення. З цього випливає, що у разі виникнення у нього простроченої заборгованості по сумі кредиту чи відсотках, банк мав повідомити йрнр про це, а також вказаний спір міг бути вирішений в судовому порядку в межах термінів позовної давності. Однак, жодних претензій зі сторони банку не було, у зв`язку із чим йому взагалі не було відомо про якусь заборгованість чи про переуступку боргу ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами». Відповідно, він категорично заперечує про наявність боргу в нього перед ПАТ Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в сумі 38807,92 гри, який, як зазначено у виконавчому написі №4319, виник по кредитному договору від 05.12.2012. Вказане виключає наявність безспірної заборгованості як щодо самого факту заборгованості, так і щодо сторони стягувана та суми, зазначеної у написі нотаріуса. Відповідно, вважаю, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №4319 від 24.01.2020 вчинено з порушеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, у зв`язку із чим виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із цим просить визнати виконавчий напис №4319 від 24.01.2020, виданий нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайович таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить стягнути з відповідача на користь позивача 454,00 грн судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду та 227,00 грн, за подання заяви про забезпечення позову. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Жданович Вікторія Михайлівна в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. Від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Жданович Вікторії Михайлівни надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд задовольняє позовні вимоги. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПУ України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи визнання відповідачем позову до початку слухання справи по суті та те, що позивачем не було сплачено судового збору з позову та заяви про забезпечення позову, суд стягує з відповідача на користь держави 50% судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, від 22.02.2012, №296/5, ст.ст. 4,12,81, 142, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved