Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову, [PERSON] вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 34,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності. Позивач зауважує, що поверхом вище розташована квартира №87 , яка належить відповідачу. 04.02.2020 сталося залиття його квартири, а саме: кухні, ванни, коридору, житлової кімнати, з квартири поверхом вище, про що ЖЕД «Липкижитлосервіс» складено акт про залиття квартири, причиною чого зазначено пошкодження секції алюмінієвого радіатора опалення в квартирі №87 . Крім того 25.06.2020 повторно сталося залиття квартири позивача, а саме: кухні, ванни, коридору, житлової кімнати, з квартири поверхом вище, про що ЖЕД «Липкижитлосервіс» складено акт про залиття квартири, причиною чого зазначено, що залиття разове, виникло внаслідок недбалого користування мешканцями вищерозташованої квартири №87 сантехнічним обладнанням квартири. Посилаючись на те, експертом надано висновок про суму матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття його квартири, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється усувати пошкодження належного позивачу житлового приміщення в зв`язку із залиттям, крім того, такими діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, позивач, просить стягнути з [PERSON] на його користь 106600,00 грн. компенсації завданих матеріальних збитків, 3500,00 грн. витрат, понесених на проведення експертного дослідження та 50000,00 грн. компенсації завданої моральної шкоди. Ухвалою судді від 12.02.2021 в справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 02.12.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав суду клопотання про прийняття заочного рішення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 09.07.1993 позивачу належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 34,7 кв.м., а квартира відповідача знаходиться в цьому ж будинку над квартирою [PERSON] . Згідно з актом про залиття квартири від 04.02.2020, складеним працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс», під час візуального обстеження квартири [ADDRESS] за зверненням [PERSON] №70 від 30.01.2020, виявлено пошкодження внаслідок залиття: стелі, стін, лінолеума фактично по всій площі квартири - в кухні, санвузлі, коридорі, житловій кімнаті. Причиною залиття зазначено пошкодження секції алюмінієвого радіатора опалення у вищерозташованій квартирі №87 . Крім того, відповідно до акту про залиття квартири від 25.06.2020, складеного працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс», під час візуального обстеження квартири [ADDRESS] за зверненням [PERSON] №290 від 22.06.2020, виявлено пошкодження внаслідок залиття: стелі і стін у кухні, коридорі та житловій кімнаті. Причиною залиття зазначено недбале користування мешканцями вищерозташованої квартири №87 сантехнічним обладнанням квартири. Згідно зі звітом про незалежну оцінку від 01.10.2020 та приєднаним до нього кошторисом на будівельні роботи, розмір матеріальних збитків, нанесених внаслідок затоплення квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 106600,00 грн. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету міністрів від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані забезпечувати збереження сантехнічного обладнання та при появі несправностей вжити заходів їх усунення власними силами. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Оскільки відповідачем не спростовано обставин, на які посилається позивач та своєї вини в заподіянні збитків позивачу, суд приходить до висновку про порушення прав [PERSON] з боку [PERSON] та стягнення з неї заподіяної майнової шкоди в сумі 10600,00 грн. і 3500,00 грн. витрат, понесених на проведення оцінки майна відповідно копії до квитанції до прибуткового касового ордеру № 03 від 05.10.2020. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., то суд приходить до наступних висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Враховуючи те, що відповідач своїми неправомірними діями порушив права позивача, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінює розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1803,72 грн.

Outcome: partial