Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

03 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до Приватного Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що між нею та відповідачем було укладено кредитний договір. 27 серпня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. було вчинено виконавчий напис № 23612 у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк». 28 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. на підставі виконавчого напису № 23612 було відкрите виконавче провадження № 66960994 від 28.09.2021 року. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Заборгованість, яка значиться у виконавчого написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Крім того, нотаріусом не перевірено направлення їй та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень. Разом із позовною заявою [PERSON] надано заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів: у приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О. матеріалів нотаріальної справи за виконавчим написом № 23612 від 27 серпня 2021 року. Також разом з позовом подане клопотання про розгляд справи без участі позивачки. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 08 листопада 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання з викликом сторін. Витребувано у приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О. матеріали нотаріальної справи за виконавчим написом № 23612 від 27 серпня 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 32758,75 гривень на користь АТ «ПУМБ». Ухвалою суду про забезпечення позову за заявою [PERSON] зупинено стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І.,в межах виконавчого провадження № 66960994, за виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Бригіда В.О. від 27.08.2021 року. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2022 року у зв`яку зі звільненням судді [PERSON] мправу передано судді Адамовій Т.С. Згідно ухвали суду від 17 січня 2022 року справа за позовом [PERSON] до Приватного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню прийнята до провадження судді Адамової Т.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача Публічного Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд спарви в його відсутності, просив винести рішення згідно чинного законодавства України. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, 07 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 23612, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 2001243171401 від 11 лютого 2019 року у розмірі 32508,75 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 5131,15 гривень, прострочена заборгованість за процентами 6705,79 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 19663,53 гривень та строкова заборгованість за процентами 1008,28 гривень. Крім того, за вчинення виконавчого напису стягнуто 250 гривень (а.с. 44). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивачки первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за тілом кредиту та процентами є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивачки. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання банком неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивачка у позовній заяві зазначає, що вона не отримувала письмової вимоги про усунення порушень. При цьому, відповідачем не надано суду даних про те, що ПАТ «ПУМБ» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення боржником було отримане. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Приватного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Пприватного Акціонерного товариства «ПУМБ» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у розмірі 1362 гривень.

Outcome: approved