Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сечко С.В. у листопаді 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 06.01.2020 року на початку населеного с.Станова Тростянецького району Сумської області [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106 з номерним знаком [NUMBER] , скоїв наїзд на [PERSON] , який рухався попереду нього у попутному напрямку в межах своєї смуги руху проїзної частини цього ж напрямку ,лижче до осьової смуги на велосипеді «Performance». У результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні, де помер [INFO] , не приходячи до свідомості. Вироком Тростянецького районного суд Сумської області від 08.12.2020 року у справі №588/442/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України. На момент настання страхового випадку цивільно-правової відповідальності відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було виплачено 23.10.2020 року батькам загиблого [PERSON] , [PERSON] та доньці [PERSON] страхове відшкодування у розмірі по 56676 грн. кожному як відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України. Згідно з приписами статті 38.2 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після здійснення МТСБУ регламентної виплати у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 170028,00 грн. Посилаючись на вказані обставини МТСБУ просить суд стягнути із [PERSON] на його користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 170028,00 грн. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач або його уповноважений представник у судове засідання повторно не з`явились, [PERSON] повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі за місцем відбування покарання. Від відповідача не надійшло відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 13.12.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.02.2021 за клопотанням представника позивача [PERSON] було перезначено судове засідання у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідач [PERSON] вироком Тростянецького районного суду Сумської області 08.12.2020 року у справі №588/442/20, який набрав законної сили 12.01.2021 року, був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, яке було вчинено 06.01.2020 близько 21 години 30 хвилин під час керування відповідачем в стані алкогольного сп`яніння автомобілем ВАЗ 2106 з державним номером [NUMBER] , у напрямку від м.Тростянець до с.Станова Тростянецького району Сумської області. В цей час попереду [PERSON] у попутному напрямку в межах своєї смуги руху проїзної частини цього ж напрямку, ближче до осьової смуги, на велосипеді «Perfomance» рухався [PERSON] . Вироком Тростянецького районного суду Сумської області 08.12.2020 року у справі №588/442/20 установлено, що [PERSON] в районі початку населеного пункту с.Станова Тростянецького району Сумської області, грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3.«б», 2.9.«а», 2.10 «а», 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи неуважним та не стеживши за зміною дорожньої обстановки, відповідно не реагуючи на її зміну, відволікшись від керування транспортним засобом у дорозі під час спостереження у дзеркало заднього виду, рухаючись у темну пору доби із перевищенням швидкості, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду в напрямку руху у вигляді потерпілого [PERSON] , не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, в результаті чого, виїхавши в межі зустрічної смуги руху, скоїв наїзд на останнього, чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду, місце події якої залишив. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини [PERSON] . [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Тростянецька міська лікарня», від яких помер [INFO] не приходячи до свідомості (а.с.5-9). На момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.01.2020 цивільна відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2106 з державним номером [NUMBER] , яким керував відповідач, не була застрахована відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-VI «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-VI) (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є батьками, а [PERSON] , [INFO] донькою - [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер (а.с.11, 12, 13, 14). За заявами [PERSON] , [PERSON] від 13.05.2020 року та заявою [PERSON] від 18.09.2020 року, поданою в інтересах доньки [PERSON] , про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача 06.01.2020, на підставі наказів Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) та довідок № 1-3 від 20.10.2020 року батькам та доньці загиблого [PERSON] позивачем були перераховані 23.10.2020 кошти в загальній сумі 170028,00 грн., тобто по 56676 грн. кожному як компенсація у зв`язку з втратою годувальника (а.с.15-37). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961). Дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого відповідно до статті 6 Закону № 1961 є страховим випадком. За приписами статті 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з підпунктом «а» пунктом 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке перебувало в такому транспортному засобі. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Тростянецького районного суду Сумської області 08.12.2020 року у справі №588/442/20, який набрав законної сили 12.01.2021 року, установлено вчинення відповідачем 06.01.2020 дорожньо-транспортної пригоди під час керування автомобілем марки ВАЗ-2106 з номерним знаком [NUMBER] , яка призвела до загибелі [PERSON] . Отже, в силу приписів частини 6 статті 82 ЦПК України установлені вироком Тростянецького районного суду Сумської області 08.12.2020 року у справі №588/442/20 обставини не підлягають доказуванню у цій справі, яка стосується цивільно-правових наслідків дій [PERSON] . Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з врахуванням вимог Закону № 1961-IV відповідальність за спричинення ним шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на МТСБУ відповідно до підпункту «а» пунктом 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV. Підстави для відшкодування МТСБУ шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, визначені статтею 27 Закону № 1961. Так, відповідно до статті 27 Закону № 1961-VI окремо передбачено обов`язки МТСБУ щодо здійснення відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами (пункт 27.2) у розмірі не менше 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку; Згідно з положеннями частини 1 статті 1200 ЦК у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Як установлено судом позивач здійснив регламенту виплату в загальній сумі 170028,00 грн. батькам та дитині [PERSON] загиблого у результаті спричиненої відповідачем дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і відповідач добровільно не компенсував понесені позивачем 23.10.2020 витрати, [PERSON] в користь позивача слід стягнути в порядку регресу понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 170028 грн. 00 коп. Отже, позов є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2550,42 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved