Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] звернувся до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області) та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , [INFO] . При житті, 11 березня 2014 року, [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок смерті, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Стрільченської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 6. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до якої входить будинковолодіння [ADDRESS] . Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за заповітом, позивач звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори. Однак, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця. Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно записів по господарських книг Стрільченського старостинського округу суспільна група спадкового господарства - робітнича, головою сім`ї станом на 1991-1995 роки була [PERSON] , 1911 р.н., а в подальшому стала - [PERSON] , 1942 р.н. Фактично вказане господарство побудоване бабусею позивача - [PERSON] ще в 1950-х роаках. Однак, відповідний правовстановлюючий документ не виготовлено. Після смерті [PERSON] в 1994 році, фактично в управління спадковим майном вступила [PERSON] , яка все своє життя продовжувала вести господарство за цією адресою, однак теж без належного документального оформлення. В останні роки життя [PERSON] , позивач проживав з нею (без реєстрації місця проживання), допомагав їй у побуті та веденні господарства, лікував та опікувався нею. Поховання мами теж проводив позивач особисто та за власні кошти. Спору щодо спадщини немає. Позивач не може належним чином реалізувати своє спадкове право за заповітом та змушений звернутися до суду із даним позовом. Учасники справи в судове засідання 18.02.2022 не з`явилися. Представник позивача - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд проводити без позивача та його представника; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити судове рішення, яким позов [PERSON] задовольнити. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] в реєстрових книгах ОКП Коломийське МБТІ не зареєстроване, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 68180 від 10.12.2021. Вулиця в с. Стрільче, яка раніше носила назву Гагаріна , на даний час Цимбалівська; номер будинку [ADDRESS] по даній вулиці не змінювався, що доводиться довідкою № 58, виданою 29.01.2021 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 297951345 від 04.02.2022 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 59, виданою 29.01.2021 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватнихжитлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1950 році, господарські будівлі та споруди - в 1965, 1980 та 1990 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 552 від 03.12.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] станом на 06.12.2021 становить - 84744 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Випискою з по господарських книг відносно господарства по [ADDRESS] , виданою 07.02.2022 Стрільченським старостинським округом доводиться, що: -згідно по господарської книги № 1 на 1958-1959 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства колгоспники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; -згідно по господарської книги № 1 на 1961-1963 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; [PERSON] , 1962 р.н., онука; -згідно по господарської книги № 1 на 1964-1966 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; [PERSON] , 1962 р.н., онука; [PERSON] , 1965 р.н.; -згідно по господарської книги № 1 на 1967-1969 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; [PERSON] , 1962 р.н., онука; [PERSON] , 1965 р.н.; [PERSON] , 1968 р.н., онука; -згідно по господарської книги № 1 на 1971-1973 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; [PERSON] , 1962 р.н., онука; [PERSON] , 1965 р.н.; [PERSON] , 1968 р.н., онука; [PERSON] , 1971 р.н., онук; -згідно по господарської книги № 1 на 1977-1979 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1960 р.н., онука; [PERSON] , 1962 р.н., онука; [PERSON] , 1965 р.н., онук; -згідно по господарської книги № 1 на 1980-1982 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1942 р.н., дочка, вибула в господарство № 435 в березні 1981 року; [PERSON] , 1936 р.н., зять, вибув в господарство № 435 в березні 1981 року; [PERSON] , 1962 р.н., онука, вибула в господарство № 435 в березні 1981 року; [PERSON] , 1965 р.н., онук, вибув в господарство № 435 в березні 1981 року; [PERSON] , 1968 р.н., онука, вибула в господарство № 435 в березні 1981 року; -згідно по господарської книги № 1 на 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї; -згідно по господарської книги № 1 на 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1913 р.н., голова сім`ї, померла в 1994 році, [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1971 р.н., онук; -згідно по господарської книги № 1 на 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1942 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1936 р.н., чоловік; [PERSON] , 1971 р.н., син, вибув в м. Косів; -згідно по господарської книги № 1 на 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1942 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1936 р.н., чоловік, помер а/з про смерть № 22 від 12.06.2001; [PERSON] , 1971 р.н., син; -згідно по господарської книги № 1 на 2006-2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , в даному господарстві були зареєстровані - [PERSON] , 1942 р.н., голова домогосподарства; [PERSON] , 1971 р.н., син, помер а/з про смерть № 17 від 08.07.2008; -згідно по господарської книги № 4 на 2011-2015 роки, номер об`єкта по господарського обліку 0094-1, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1942 р.н., голова домогосподарства; -згідно по господарської книги № 5 на 2016-2020 роки, номер об`єкта по господарського обліку 02-0287-1, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1942 р.н., голова домогосподарства; померла [INFO] . Згідно наявних по господарських книг [PERSON] , 1942 року народження була зареєстрована в господарстві, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] з 1958 року по 1981 рік та з 1991 року до дня смерті ( [INFO] ); [PERSON] з 1994 року до дня смерті ( [INFO] ) була головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 56, виданою 07.02.2022 Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що [PERSON] була власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 23.03.1994 зроблено запис за № 8, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 23 березня 1994 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На момент смерті [PERSON] , яка померла в 1994 році, разом із нею в господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1942 р.н., дочка; [PERSON] , 1936 р.н., зять; [PERSON] , 1971 р.н., онук, що доводиться довідкою № 56, виданою 29.01.2021 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Те, що [PERSON] , 1942 року народження є дочкою [PERSON] стверджується копіями: архівної довідки № Г-9 (Ц)/06-06 від 12.02.2021, виданої Державним архівом Івано-Франківської області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00029504234 від 09.02.2021. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1573/01-16 від 14 грудня 2021 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67764681 від 14.12.2021, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . За заповітом, посвідченим 11.03.2014 секретарем Стрільченської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 6, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все своє майно рухоме та нерухоме, що буде належати їй на день її смерті заповіла [PERSON] . Заповіт чинний та зареєстрований у спадковому реєстрі за № 56197785 (номер в реєстрі нотаріальних дій 6), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64716739 від 14.05.2021. Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , запис за № 10 від 11.06.1965, що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.06.1965. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 79 років в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 370 від 08.05.2021, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 08.05.2021. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а/з про смерть № 370 від 08.05.2021) була зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 670, виданою 12.10.2021 Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] у віці 64 років в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 22 від 12.06.2001, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 20.08.2007. Син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а/з про смерть № 17 від 08 липня 2008 року); разом із ним в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована мати [PERSON] , 1942 р.н., що доводиться довідкою № 126, виданим 12.04.2021 Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її син [PERSON] (позивач). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 196/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 67645124), наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області вбачається, що за заявою спадкоємця за заповітом [PERSON] (позивач) від 14.05.2021 заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області С.В. Капріян позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на належний їй житловий будинок [ADDRESS] . Причиною відмови нотаріуса є те, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ, право власності не було зареєстроване. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved