Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

АТ «Державний експертно-імпортний банк України» (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором від 06.02.2014 року у загальному розмірі 13386,92 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 06.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8192123845 БД 2014-02 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі в розмірі, строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 03.03.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 13386,92 грн., з яких: 2983,15 грн. - заборгованість за основним боргом; 5288,47 грн. заборгованість за відсотками; 1544,52 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за відсотками; 955,13 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 651,74 три відсотка річних; 1963,91 грн. інфляційні нарахування. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Між позивачем та відповідачем 06.02.2014 року укладений Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8192123845 БД 2014-02, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на строк 24 місяці, у межах якої надав кредит з лімітом не більше 3000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 % річних та пеню за прострочення сплати заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 03.03.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 13386,92 грн., з яких: 2983,15 грн. - заборгованість за основним боргом; 5288,47 грн. заборгованість за процентами; 1544,52 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 955,13 грн. пеня, нарахована на прострочену суму заборгованості за основним боргом; 651,74 грн. три відсотка річних; 1963,91 грн. інфляційні нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи наведене та розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved