Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з відповідача прострочену суму боргу по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 з листопада 2015 року по лютий 2016 року включно в розмірі 2884,75 грн., суму заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 за жовтень 2015 року по лютий 2016 року включно в розмірі 536,55 грн., суму заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 90% річних за договором споживчою кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 за жовтень 2015 року по січень 2022 року включно в розмірі 33261,22 грн. та судових витрат в сумі 2270 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував вчасно в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погасив. Представник позивача Стацевич С.К. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов, не подавала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.02.2014 між [PERSON] та КС «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61. Позичальнику було надано кредит у сумі 13000 грн. під 54% річних, загальним строком на 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 05.02.2016 згідно графіку. У разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90% річних (тип процентної ставки - фіксована). Як зазначено представником позивача у позові, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.10.2015 з відповідача було стягнуто заборгованість по даному кредиту за листопад 2014 року - вересень 2015 року включно в розмірі 6194,22 грн., по відсотках за листопад 2014 - вересень 2015 року включно в розмірі 6760,83 грн., штраф за невиконання п.4.2 договору в розмірі 2600 грн. Залишок нестягнутої державним виконавцем в примусовому порядку заборгованості по кредиту складає 433,26 грн. Відповідно до довідки про стан заборгованості по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 за листопад 2015 року по лютий 2016 року включно складає 2884,75 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 позичальника за період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року із застосуванням процентної ставки 54% річних заборгованість складає 536,55 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків із застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення боржником платежів за період з жовтня 2015 року по січень 2022 року по кредиту за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №61 від 05.02.2014 заборгованість складає 33261,22 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За ч.1,2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved