Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

02.06.2021 до Личаківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 129\~027,21 грн. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2021 справу передано за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2021 справа передана за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 14.12.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд направляв поштову кореспонденцію за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду повернулось поштове відправлення з причин їх не вручення адресату «відсутній за вказаною адресою». Тому в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою. Позов обґрунтовано тим, що 29.05.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 612/38-18 відповідно до якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у сумі 60\~000 дол. США. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів у повному обсязі, але позичальник свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 04.06.2014 постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на суму 72\~251,45 доларів США, згідно курсу НБУ становить 617\~800,47 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 129\~027,21 грн. Відзив на позов не надходив. Судом встановлено такі фактичні обставини. 29.05.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №612/38-18, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 60\~000 дол. США. Протоколом №7/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року затверджено передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», усього його майна, майнових прав та обов`язків. АТ «Альфа-Банк» надано до суду розрахунок заборгованості 3% річних від простроченої суми на період з дати ухвалення рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків до моменту подання позовної заяви в сумі 129\~027,21 грн. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обв`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, суд розглядає справу за наявними в справі доказами. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування у даній справі, з урахуванням змісту позовних вимог та правових підстав, за яких ці вимоги пред`явлено позивачем, є нарахування та стягнення з позичальника трьох відсотків річних у розмірі 129\~027,21 грн. від простроченої суми заборгованості, що виникла через невиконання рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.06.2014. Фактично головним аргументом позивача для нарахування суми відсотків від простроченої суми є невиконання рішення постійно діючого Третейським судом при Асоціації українських банків від 04.06.2014, за яким стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 617\~800,47 грн. Проте позивачем не надано суду рішення постійно діючого Третейським судом при Асоціації українських банків від 04.06.2014 на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми заборгованості. Таким чином, рішення на підставі якого виник борг відсутнє. Отже, в задоволенні позову слід відмовити. У разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed