Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про захист честі, гідності, ділової репутаціїта зобов`язання вчинити дії, в якому просив суд: визнати недостовірною, та такою що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію поширену [PERSON] відносно позивача опубліковану на особистих сторінках в соціальній мережі «YouTube» та «Instagram» під псевдонімом: « [PERSON] », а саме: - « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей»; - « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей»; - «...тупица [PERSON] »; - « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам»; - «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]... привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 S (Двести тысяч долларов) ..Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него был какие то связи в полиции и его выпустили». Просив зобов`язати [PERSON] спростувати поширену нею інформацію шляхом оприлюднення на сторінці [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] на відеохостингу «Youtube» та сторінці [PERSON] ( [INFO] ) соціальної мережі «Instagram» скан-копії судового рішення ухваленого за даним позовом у режимі доступу «публічно» та не видаляти таку інформацію з вказаної сторінки протягом одного року. Покласти на відповідача зобов`язання відшкодувати позивачеві моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Покласти на відповідача всі судові витрати, що поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом посилається на наступне. [PERSON] 10 листопада 2020 року на відеохостингу «Youtube» дочірнього підприємства компанії «Google» на каналі « [PERSON] » (псевдонім Відповідача) оприлюднила ряд відео: « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей » - [INFO] ; « [PERSON] Клиника Пальмира наркоман с женой пытается убить детей cоседки » - [INFO] ; «…тупица [PERSON] » - [INFO] ; « [PERSON] Наркоман со стажем уголовнык угрожающий женщинам» - [INFO] ; « [PERSON] розповіла про погрози працівників поліціх в ефірі Kyiv Live » - [INFO] . Вважає, що поширена інформація відповідачем є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Щодо факту поширення недостовірної інформації, що вплинула на честь, гідність та ділову репутацію Позивача: У відео під назвою «...тупица [PERSON] », шо знаходиться за посиланням: [PERSON] вживає нецензурну лексику з приводу звертань в бікПозивача, а саме:«хуйло» на 03:36-03:38; 04:02-04:04; 04:08-04:10; 05:44-05:46; 15:17-15:19; 15:44-15:45 хвилинах відеоролику; «это хуйло» на 03:41-03:43 хвилинах відеоролику; «куверло» на 0:02-0:06 секундах відеоролику; «хуесос» на 0:45-0:48 секундах відеоролику; «тупий хач» 8:49-8:51 хвилинах відео. Таке висловлювання відповідача з підстав расової неприязності до позивача принизило та нанесло шкоду честі та гідностіпозивача. У відповідності до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно скріншоту, що долучений до позовної заяви дане відео на відеохостингу «YouTube» дочірнього підприємства компанії «Google» на каналі «[PERSON]» перглянула 101 (сто одна) людина, крім того, так як дане відео експортоване з офіційної сторінки Відповідача в соціальній мережі «Instagram», останнє там транслювалось, і не невідомо точної кількості людей, які бачили дане відео. так як на офіційній сторінці в соціальній мережі «Instagram»у Відповідача 13 600 (Тринадцять тисяч шістсот підписників). Щодо інших відео, які наявні у Відповідача на сторінці відеохостингу «Youtube» також транслювались на офіційній сторінці в соціальній мережі «Instagram», і лише після цього були загружені до відеохостингу «Youtube». Тому, знову ж таки, точної кількості людей серед яких поширена дана недостовірна інформація, та інформація, що принижує честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації. Однак, у відповідності до долучених скріншотів з відеохостингу «Youtube» можна побачити, що відео « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей » - переглянуло 225 осіб; відео « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей соседки» - 215 осіб; « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам» - 433 особи. Тобто, серед такої, досить великої кількості людей [PERSON] поширила недостовірну інформацію, принизила честь та гідність Позивача, а також нанесла шкоду діловій репутації, оскільки на відео згадується його місце роботи. Крім того, у відео під назвою « [PERSON] розповіла про погрози працівниці поліції в ефірі Kyiv Live»з 11:04 - 11:45 хвилини відео, з яким можна ознайомитись на відеохостингу «Youtube» на офіційному каналі телеканала «Kyiv Live», що було опубліковано 05 грудня 2020 року. Відповідач знову здійснює наклеп, наносить шкоду честі, гідності та діловій репутаціїПозивача, а саме: «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]...привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 $ (Двести тысяч долларов). Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него были какие то связи в полиции и его выпустили». При тому, звідки [PERSON] взяла дану інформацію та володіє таким багатим лексиконом Позивачу невідомо. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та заковів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. У відповідності до ст. 201 Цивільного кодексу України ( надалі - ЦК України) Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, с: здоров`я. життя: честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. На підставі вищевикладеного Позивач просив суд: визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію поширену [PERSON] відносно позивача опубліковану на особистих сторінках в соціальній мережі «YouTube» та «Instagram» під псевдонімом: « [PERSON] », а саме: - « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей»; - « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей»; - «...тупица [PERSON] »; - « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам»; - «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]... привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 S (Двести тысяч долларов) ..Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него был какие то связи в полиции и его выпустили». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено підготовче провадження у справі. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Ухвалою суду від 02.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутаціїта зобов`язання вчинити дії. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставила. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За положеннями ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Разом із цим, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Ураховуючи викладене та беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, позивач звернувся до суду із вимогою про визнання недостовірними відомостей, опублікованих на офіційних сторінках у соціальній мережі інформацію поширену [PERSON] відносно позивача опубліковану на особистих сторінках в соціальній мережі «YouTube» та «Instagram» (псевдонім: [PERSON] ), а саме: - « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей»; - « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей»; - «...тупица [PERSON] »; - « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам»; - «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]... привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 S (Двести тысяч долларов) ..Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него был какие то связи в полиции и его выпустили». Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] відносно позивача опубліковану на особистих сторінках в соціальних мережах «YouTube» та «Instagram» (псевдонім: [PERSON] ), а саме: - « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей »; - « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей»; - «...тупица [PERSON] »; - « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам»; - «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]... привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 S (Двести тысяч долларов) ..Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него был какие то связи в полиции и его выпустили», що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме фотокопіями скріншотів з особистої сторінки «YouTube» та «Instagram» каналу [PERSON] під псевдонімом « [PERSON] », на яких були розміщенні всі вищевказані дописи. Отже, дописи відповідача порушили особисті немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію позивача. Недостовірна та негативна стосовно позивача інформація, дописана прилюдно відповідачкою, миттєво поширилась серед невизначеного кола осіб через, інтернет-мережу по всій Україні та за її межами. Судом встановлено, що подібні обвинувачення відповідача стосовно позивача, є безпідставними, не обґрунтованими, не підтверджені жодними доказами, тому не відповідають дійсності. Відповідач поширила недостовірну та негативну інформацію стосовно позивача, чим порушила його особисті немайнові права, зганьбила його честь та гідність і ділову репутацію та завдала йому моральної шкоди, а також підірвала його авторитет. Поширенням такої інформації відповідач у своєму дописі охарактеризувала позивача як злочинця та особи, яка не має жодних моральних цінностей. Дана інформація, яку поширила відповідач абсолютно не відповідає дійсності, має характер наклепу, не є оціночним судженням, а отже підлягає спростуванню. Дії відповідача виразилися у негативному упередженому ставленні до позивача з боку осіб, які переглянули даний відеоролик. Звинувачення відповідача не містять жодного документального підтвердження вини позивача у вчиненні неправомірних дій. Вивчаючи факт розповсюдження недостовірної інформації відповідачем, суд звертає увагу на те, що на своїй сторінці каналу «YouTube» та «Іnstagram» відповідач веде мову про те, що - « [PERSON] под наркотиками проникает в дом соседки угрожая убить детей »; - « [PERSON] наркоман с женой пытается убить детей»; - «...тупица [PERSON] »; - « [PERSON] Наркоман со стажем уголовник угрожающий женщинам»; - «мой сосед... не русский...Господин [PERSON]... привлекался по статье вымогательство денег у бабушек, пенсионеров, в размере 200 000 S (Двести тысяч долларов) ..Был подельником одного бизнесмена, представлялся чеченцем. Будем говорить такими словами «крепил бабушек» на большие сумы денег. Потом его закрыли на определенный строк в СИЗО. Он «отмазался» заплатил денег, у него был какие то связи в полиции и его выпустили». Аналізуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що в результаті згаданих дій відповідача позивачу заподіяна дійсно моральна шкода, що виявилось у порушенні його спокою, перебування у стані нервового напруження, втраті ділової репутації серед великого кола осіб, зокрема підписників відповідача під псевдонімом « [PERSON] », що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження життя, необхідності докласти додаткових зусиль для відновлення рівня ділової репутації, об`єм який неможливо встановити, з точки зору поширення цієї інформації в мережі інтернет. В свою чергу, при вирішенні даного спору по суті суд керується положеннями ч. ч. 1,2 п. 4 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає в приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, відповідно до п.п. 15, 18 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові N 1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, яка порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передача по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікації та зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існує взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні, перекручені). Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у том засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь чи спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється в такий же спосіб, у який вона була поширена. Як вбачається з роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. п. 24 - 26 постанови N 1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Крім того, позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Разом з тим, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Так, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих позивачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на викладене, враховуючи те, що вислови відповідача порушили особисті немайнові права, завдали шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачів, їх позовні вимоги підлягають задоволенню, визнання повідомленої відповідачем [PERSON] інформації недостовірною та неправдивою із зобов`язанням спростувати її в той же спосіб, в який вона була поширена та не видаляти таку інформацію з вказаної сторінки протягом одного року із стягненням з відповідача моральної шкоди в сумі 50 000 грн на користь позивача та покласти на відповідача всі судові витрати, що поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved