Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У серпні 2021 року ЖБК «Київ-9» в особі представника звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за житлово-комунальних послуг в розмірі 12 859,57 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є членом ЖБК «Київ-9», отже, як власники зобов`язана брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. ЖБК «Київ-9» надає житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку членам кооперативу. Отже, відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуги, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості станом на 11.02.2022 по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власників квартири за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 7644,29 грн. за період з 01.01.2015 року по 31.05.2018 року. На даний час заборгованість повністю не оплачена та завдає збитків ЖБК, у зв`язку із чим відповідачу нараховані інфляційні втрати у сумі 3 658,81 грн. та 3% річних у сумі 1 556,47 грн. Ухвалою суду 22.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У листопаді 2021 року відповідачкою був поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що визначена позивачем ціна позову в розмірі 21 596,82 грн. є безпідставно завищеною. Твердження позивача про те, що заходи досудового врегулювання спору проводилися шляхом надання боржнику претензій не відповідає дійсності. Крім того, позивач не надав суду доказів вручення, надсилання відповідачу претензій з розрахунками суми заборгованості. Зазначає, що є членом ЖБК «Київ-9» з 1986 року, будучи пенсіонером за віком з 2007 року завжди вчасно сплачує за надані комунальні послуги. Вказує, що заборгованість виникла через зловживання керівництвом ЖБК «Київ-9» своїми службовими повноваженнями. Вказує, що за останні роки значно підвищуються внески на утримання будинків ЖБК, які не завжди економічно обгрунтовані. У судове засіданні представник позивача не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив, розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] обслуговує ЖБК «Київ-9». Відповідач користується та отримує надані їй ЖБК «Київ-9» послуги. Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, за період з червня 2018 року, що становить 7 644,29 грн., інфляційна складова боргу становить 3 658,81 грн., розмір 3% річних з простроченої суми - 1 556,47 грн., що разом із заборгованістю за житлово-комунальні послуги становить 12 859,57 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 12 859,57 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved