Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

представник позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить суд визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 7/25 частини житлового будинку площею 38,2 м2, з відповідними надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача Ватутінської міської ради Черкаської області позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Суд заслухавши сторони, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 18/25 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 05.12.1992 (а.с.7-9). 7/25 частини зазначеного будинку планувала успадкувати гр. [PERSON] після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] в м. Ватутіне ніколи не мешкала, а її постійне місце проживання було в [ADDRESS] . Тому, після смерті батька, впевнившись у тому, що 7/25 будинку по [ADDRESS] , перебуває у вкрай занедбаному стані, вирішила відмовитись від нерухомого майна, про що повідомила співвласника [PERSON] та одразу вибула до свого постійного місця проживання і більше до м. Ватутіне не поверталась. Враховуючи, що у 7/25 частини будинку з 2006 року (дня смерті останнього власника) був відсутній інший володілець, так як спадкоємець [PERSON] у 2007 відмовилась від своєї частки, позивач, враховуючи неподільність будинку по [ADDRESS] , взяв на себе утримання всього майна, використовуючи будинковолодіння як повноцінний його власник. Надвірні споруди також в повній мірі використовуються виключно позивачем для потреб необхідних у обслуговуванні будівель та земельної ділянки. [PERSON] в межах положень ст.344 ЦК України добросовісно, відкрито та безперервно володіє 7/25 частки будинку по [ADDRESS] , з 2007 і по даний час, тобто 14 років, тому є таким, що набув право на визнання за собою права власності за набувальною давністю. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Враховуючи зазначені обставини, в 2020 позивач вирішив оформити юридично своє право власності на 7/25 будинку по [ADDRESS] , в зв`язку з чим виготовив витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для підтвердження факту відмови [PERSON] від прав власника, але, виявилось, що в реєстрі продовжує залишатись інформація про зазначену особу, тобто [PERSON] фактично відмовляючись від частини будинку не вчинила необхідних для цього дій, тобто не звернулась до реєстратора (БТІ) з відповідною заявою, про що не було відомо позивачу до моменту отримання відповідного витягу. При цьому факт відмови [PERSON] та факт добросовісного і відкритого володіння 7/25 будинку по [ADDRESS] з боку позивача в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Дізнавшись, що [PERSON] не вчинила запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо її відмови від 7/25 будинку по [ADDRESS] , [PERSON] намагався розшукати будь-який зв`язок з нею, адже остання проживала на території АРК, яка станом на 2021 є анексованою територію. Через своїх знайомих, які тривалий час підтримували зв`язок з [PERSON] позивач дізнався, що вона померла. Дата смерті невідома. Так як дія державних органів України не поширюється на тимчасово окуповану територію, отримати свідоцтво про смерть [PERSON] є неможливим. Інших близьких родичів у [PERSON] немає. Отже, позивач будучи справедливо впевненим в тому, що у 7/25 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відсутній будь-який власник в силу відмови останнього власника від майна, добросовісно та відкрито володіючи вказаним майном, дійсно набув на нього права за набувальною давністю здійснюючи фактичні права та обов`язки власника щодо такого майна протягом останніх 14 років. За вказаних обставин суд вважає за необхідним визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 7/25 частини житлового будинку площею 38,2 м2, з відповідними надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 908 грн. 00 коп. (на момент звернення до суду). Суд, з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та вимог ч. 6 ст. 141, 142 ЦПК України присуджує з відповідача у дохід держави 50 відсотків судового збору, належного до сплати при поданні позову у розмірі 454 грн. 00 коп., решту витрат по оплаті судового збору віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.16, 331, 375, 376 ЦК України та

Outcome: approved