Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за наступними підставами. Як вказує позивач, 28.10.2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. за №26911 від 19.02.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен інвест України» заборгованості у розмірі 20192,88 гривень. При цьому позивач вказує, що ніяких кредитних відносин з відповідачем він не мав, що жодних вимог від ТОВ «Росвен інвест України» з приводу погашення кредиту він не отримував. Також не отримував він вимог щодо будь-якої заборгованості від нотаріуса. Також позивач не згоден із сумою заборгованості. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №26911 від 19.02.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Ровсен інвест України» заборгованості у розмірі 20192,88 гривень. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Треті особи жодних відзивів з приводу позовної заяви до суду не надали, до судового засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином. До судового засідання представником позивача було подано заяву з проханням розглядати справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно 25.07.2019 року між позивачем та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631212206, проте не надано жодних відомостей щодо умов цього договору. Як вбачається з наданої до суду копії оскаржуваного виконавчого напису, АТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Елен.Груп», уклавши договір факторингу №1 від 30.11.2020 року. 01.12.2020 року між ТОВ «ФК «Елен,Груп» та відповідачем був укладений договір факторингу №01/12-1, за яким право вимоги перейшло до відповідача. Проте, копій відповідних договорів, реєстру та т.і. надано не було. Крім того, відповідачем при наданні копії договору факторингу від 23.02.2021 року не надано жодного додатку до нього (надано копії пістих бланків додатків), тобто жодним чином встановити, що у відповідача взагалі було право вимоги за кредитним договором №491012032 і, відповідно, право на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчогго напису на цьому договорі, у суду можливості немає. Також, з копії оскаржуваного виконавчого напису не вбачається, які документи були подані нотаріусу для його вчинення і чи повідомлявся боржник про зміну кредитора за кредитним зобов`язанням. Оскільки за ухвалою суду про витребування доказів з Житомирського обласного державного нотаріального архіву не були надані матеріали нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, у суду відсутня об`єктивна можливість встановити, які документи були подані нотаріусу разом із завою про вчинення виконавчого напису. Так, відповідно до вимог Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за №296/5, та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. У відповідності до положень п.3.1 вказаного Порядку, основною умовою вчинення виконавчого напису нотаріусом є безспірність заявлених грошових вимог. Проте, як вбачається з матеріалів справи, обгрунтованими є доводи позивача щодо того, що кредитних правовідносин між ним та відповідачем не існувало, встановити правомірність заявлених вимог відповідача за кредитним договором №631212206 від 25.07.2019 року, укладеному між позивачем та АТ «Альфа-Банк», щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, у суду можливості не має через неподання витребуваних судом доказів. З огляду на наведене, судом робиться висновок про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. До початку розгляду справи позивачкою було подано заяву про відстрочення сплати нею судового збору, яка судом була задоволена. У відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, судовий збір, що підлягає сплаті при розгляді цієї справи, у даному разі покладається на відповідача. Згідно до Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при поданні позову немайнового характеру становить 908,00 гривень (станом на час звернення з позовом). На підставі викладеного,

Outcome: approved