Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, так як на даний час навчається за контрактом на 2 курсі на денній формі навчання у Харківському державному автотранспортному коледжі, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення 23 років, посилаючись на те, що навчання потребує значних витрат на проїзд в транспорті, продукти харчування, одяг та інше, відповідач добровільно допомоги не надає, офіційно не працює, але працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має. Ухвалою від 12 січня 2022 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої він позов підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляду без його участі. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та не заперечується сторонами по справі. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] навчається на 2 курсі на денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу, що підтверджується копією довідки № 861/21 від 03.09.2021, строк навчання до 30.06.2023. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки судом встановлено, що повнолітній син відповідача продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця на утримання сина на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача встановленого розміру аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то при вирішені вказаних вимог суд приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги щодо мінімального розміру аліментів поширюються на випадки стягнення аліментів саме на дитину відповідного віку, тобто на дитину до 18 років. У зв`язку з тим, що в даному випадку аліменти стягуються на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення визначеного розміру аліментів із зазначенням про необхідність стягнення з відповідача не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial