Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Підгайцівської сільської ради Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,4633 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0905, яка розташована на території Хорлупівської сільської ради Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968; земельну ділянку площею 0,2279 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0415, яка розташована на території Хорлупівської сільської ради Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку, позивач подала відповідну заяву до Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця, розбіжностях у правовстановлюючих документах, про що державним нотаріусом Єрмолай Л.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав державний акт право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968, який видавався [PERSON] , а також визнати за нею, право власності на вищевказані земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно із поданою заявою просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Підгайцівської сільської ради Волинської області в судове засідання також не з`явився, згідно із поданою заявою просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.07.2021 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за №116, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с.6/. Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968 від 16.06.2006 року, власником земельних ділянок площею 1,4633 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0905 та 0,2279 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0415, які розташовані на території Хорлупівської сільської ради Волинської області, призначені для ведення особистого селянського господарства, є [PERSON] /а.с.10-15/. Разом з тим, відповідно до довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №405 від 19.11.2021 року, [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (так вказано в державному акті) одна і та ж людина /а.с.8/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Крім того, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що вищевказаний документ, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968 від 16.06.2006 року виданий [PERSON] належать одній і тій же особі, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому зазначення прізвища останнього як « [PERSON] » слід розцінювати як описку, помилково допущену при оформленні документу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість встановлення зазначеного у заяві факту, що має юридичне значення. Окрім того, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка включає в себе земельні ділянки площею 1,4633 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0905 та площею 0,2279 га, кадастровий номер 0721888000:03:000:0415, які розташовані на території Хорлупівської сільської ради Волинської області, призначені для ведення особистого селянського господарства. Належність вищевказаного нерухомого майна [PERSON] підтверджується довідкою Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №405 від 19.11.2021 року та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007968 від 16.06.2006 року /а.с. 8, 10/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме що, [PERSON] приходиться [PERSON] матір`ю, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.12.1962 року, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.1999 року /а.с. 16-17/. Однак, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області №26/02-31 від 12.01.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. /а.с.18/. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved