Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Територіальної громади в особі Київської міської ради про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Раніше [INFO] помер її батько [PERSON] 19 квітня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У визначений законом термін вона подала до приватного нотаріуса КМНО Синиці Т.В. заяву про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] за заповітом, який був складений 25 березня 2010 року. Приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. у 2016 році була відкрита спадкова справа № 54/2016 щодо майна померлого [PERSON] . Спадковим майном повинна була бути 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира на праві власності належала [PERSON] (бабуся позивача), [PERSON] (дідусь позивача) та [PERSON] (батько позивача) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 березня 1999 року. [INFO] померла [PERSON] . Належну їй частину квартири [ADDRESS] вона заповідала [PERSON] , яка своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. На даний час у цій квартирі ніхто не зареєстрований, оскільки усі співвласники були зняті з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. Вона подала до приватного нотаріуса КМНО Синиці Т.В. заяву про видачу свідоцтва пр. право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса КМНО Синиці Т.В. від 16 березня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті дідуся [PERSON] . Підставою для відмови була відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову квартиру. Після смерті її батька [PERSON] за заявою її матері була відкрита спадкова справа № 293 щодо його майна, а саме також належної йому на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] . На момент відкриття спадкової справи вона була неповнолітньою. Разом з тим, через відсутність у неї оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 26 березня 1999 року вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 липня 2018 року відстрочено позивачу сплату судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року [PERSON] залучено до участі в справі в якості третьої особи. У вересні 2021 року позивач подала до суду заяву про зміну підстав позову та просила ухвалити рішення, яким: - визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - визнати за нею право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] ; - визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року замінено неналежного відповідача Київську міську раду на належного - [PERSON] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав позову підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 8). Після його смерті була заведена спадкова справа № 293/2010 (а.с. 81-92). [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] (а.с. 7). За життя [PERSON] склав заповіт від 25 березня 2010 року, яким належну йому на день смерті частину квартири, на яку за законом матиме право власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідає [PERSON] (а.с. 11). У визначений законом термін позивач подала до приватного нотаріуса КМНО Синиці Т.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. Після його смерті була заведена спадкова справа № 54/2016 (а.с. 58-77). 19 квітня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). 01 березня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 97). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 13). Належну [PERSON] частину квартири [ADDRESS] остання заповідала [PERSON] (а.с. 130). [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа № 16/2017 (а.с. 124-181). Спадкова майно, а саме квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 березня 1999 року (а.с. 12). За таких обставин, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині квартири [ADDRESS] . У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на азповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким: - визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - визнати за нею право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] ; - визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 26 березня 1999 року). Спадкоємцями після його смерті були батьки - [PERSON] , [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] по 1/9 частини квартири. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 26 березня 1999 року) та 1/9 частини [ADDRESS] (спадкове майно після смерті сина [PERSON] за законом як батько). Спадкоємцем після його смерті була його онука [PERSON] за заповітом. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 26 березня 1999 року) та 1/9 частини [ADDRESS] (спадкове майно після смерті сина [PERSON] за законом як мати). Спадкоємцем після її смерті була [PERSON] за заповітом. Постановою приватного нотаріуса КМНО Синиці Т.В. від 16 березня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру (а.с. 14). З позову вбачається, що оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру у позивача відсутній. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 110-112). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину, а саме: -на 1/9 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; -на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; -на 1/9 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач також просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 755/16913/16-ц. З позову вбачається, що [PERSON] протягом 10 років постійно і безперервно проживає у спірній квартирі, тому вона має право на визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири за набувальною давністю. Вбачається, що у ст. 344 ЦК України йдеться про набуття особою права власності на нерухоме майно за набувальною давність, якщо ця особа добросовісно заволоділа чужим майном. Разом з тим, позивач наголошує про те, що зазначена квартира належала її батьку, дідусю та бабусі та є спадковим майном після їй смерті. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що вона добросовісно саме заволоділа чужим майном та має право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 4000 гривень.

Outcome: partial