Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

23 листопада 2021 року адвокат Стадник С.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Сумського районного суду Сумської області із позовом, який у подальшому уточнив, до Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за час відсторонення. Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] прийнята на посаду вчителя хімії та біології з 15.08.1996 року до Марківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, на сьогодні заклад є Марківською гімназією Миколаївської селищної ради Сумської області. 04 листопада 2021 року позивачу видано повідомлення «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19», яке отримано позивачем 05 листопада 2021 року. Надалі наказом від 05.11.2021 року № 215-К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] ». позивачку було відсторонено від роботи із зупиненням нарахування заробітної плати з обґрунтуванням необхідності відвернення негативних наслідків, спричинених короновірусною інфекцією COVID-19, та відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходівз метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ст. 46 Кодексу законів про працю України, ст. 16 Закону Україну про освіту». Із вищезазначеним наказом від 05.11.2021 року № 215-К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] » позивача ознайомлено 08 листопада 2021 року, про що зроблено відповідний запис на оскаржуваному наказі. Позивач не погоджується із вказаним наказом, вважає, що останній прийнятий всупереч законодавчим положенням, що визначають порядок відсторонення працівника від роботи ст. 46 Кодексу законів про працю України та порушує право позивачки на працю, та оплату праці гарантованого ст. 43 Конституції України. Вважає, що її у незаконний спосіб відсторонили від роботи за відсутність щеплення, яке є необов`язковим, згідно законодавства. Крім того, [PERSON] не відмовляється від вакцинації, але всі наявні (доступні) наразі вакцини від COVID-19 це кандидати у вакцини. Представник зазначає, що позивач нещодавно перехворіла на COVID-19 та має відповідні антитіла, що підтверджується результатами лабораторного дослідження № 270985 від 09.11.2021 року, виданого медичним центром «Мед-Союз», тому наявність у позивачки антитіл підтверджує відсутність ризику заразити інших, в даному випадку учнів. Крім того, згідно із ст. ст. 60, 60-2 КЗпП України передбачено можливість працівника у період запровадження карантину та застосування обмежувальних заходів працювати на умовах гнучкого режиму робочого дня та/або дистанційно. Однак відповідачем не запроваджено дистанційного режиму роботи. Таким чином позивач вважає наказ про відсторонення її від роботи незаконним, оскільки положеннями ст. 46 КЗпП України окремого порядку відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них щеплення від вищеназваної респіраторної хвороби не встановлено. Вакцинація від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є добровільною, а тому в керівника відсутні правові підстави для примушування працівників до цієї вакцинації. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 05.11.2021 року № 215-К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] », стягнути з відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області на користь позивача невиплачену заробітну плату та середню заробітну плату за час відсторонення, а також стягнути із відповідачів судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 24 листопада 2021 року цивільна справа направлена за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області ( а.с. 22). 14 грудня 2021 року вказана справа надійшла до Білопільського районного суду Сумської області та розподілена судді Черкашиній М.С. ( а.с. 26). 15 грудня 2021 року ухвалою судді позовна заява адвоката Стадника С.В., подана в інтересах позивача [PERSON] залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України (а. с. 27-28). Ухвалою від 29 грудня 2021 року відкрито провадження в справі за уточненим позовом адвоката Стадника С.В., в інтересах позивача [PERSON] до Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за час відсторонення. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідачам запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надати відзив на позовну заяву разом з доказами на підтвердження своїх заперечень та витребувано письмові докази (а. с. 38-39 ). 21 січня 2022 року до суду надійшли відзиви на позовну заяву від Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумської області та відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, у яких відповідачі вважають позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. Так, позивачка працює вчителем хімії та біології Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумської області. Наказом від 05.11.2021 року № 215 - К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] » із 08.11.2021 року її було відсторонено від роботи. Статтею 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» на керівника закладу загальної середньої освіти покладено обов`язок створення безпечного освітнього середовища як для здобувачів освіти так і для педагогічних працівників. Стаття 21 Закону України «Про повну загальну середню освіту» зобов`язує заклад освіти створювати безпечне освітнє середовище з метою забезпечення належних і безпечних умов навчання, а відповідно до ст. З Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. В свою чергу стаття 53 гарантує право на загальну середню освіту. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Дотримання вимог Конституції України та законодавства України про освіту та охорону здоров`я є неможливим за наявності серед педагогічних працівників закладу невакцинованого працівника. Такі обставини, по-перше, загрожують життю та здоров`ю учнів та педагогічних працівників, по - друге, унеможливлюють очну форму навчання в закладі, що, в свою чергу, впливає на якість освіти. Тому позивачку і було відсторонено від роботи Наказом від 05.11.2021 року №215 - К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] » з 08.11.2021 року. На думку відповідачів таке відсторонення є цілком законним із наступних підстав. Відповідно до ст. 46 Кодексу Законів про працю України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних захворювань» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Таким центральним органом виконавчої влади є Міністерство охорони здоров`я України, яке своїм наказом від 04.10.2021 № 2153, зареєстрованим в Мін`юсті 07.10.2021р. за №1306/36928, затвердило перелік організацій, представники яких підлягають обов`язковій вакцинації проти COVID-19. Згідно з наказом, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають зокрема працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно- технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1236 ( далі. - Постанова) пункту 416 на керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій покладається обов`язок забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказам Міністерства охорони здоров`я від 04 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Отже, існували реальні підстави для відсторонення позивачки від роботи на посаді вчителя хімії та біології Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумської області y зв`язку із відсутністю вакцинації проти коронавірусної хвороби COVID-19 та до моменту усунення причин, що викликали таке відсторонення. Щодо оплати праці позивачки на період відсторонення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до підпункту 3 пункту 416 Постанови «на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України Про оплату праці та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу». Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України: заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Окремо звертають увагу на роз`яснення КЦС ВС, викладені у листі від 24.12.2021 р. № 3223/0/208-21 , де зазначено, що під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, за загальним правилом такому працівникові заробітна плата не виплачується. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця зберегти заробітну плату за працівником, відстороненим через відмову вакцинуватися від коронавірусної хвороби. А, отже, у відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області відсутній обов`язок оплачувати працю позивачки на період її відсторонення. Враховуючи викладене вище, просять відмовити у задоволенні позовних вимог адвоката Стадника С.В., який діє в інтересах позивачки [PERSON] до Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумської області та відділу освіти Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу в повному обсязі. 02 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Стадника С.В. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що не було встановлено порядку та термінів проведення профілактичного щеплення проти COVID-19. Обов`язкове щеплення проти COVID-19 не передбачене ані трудовим договором, ані наказом про прийняття на роботу, ані посадовою інструкцією, а також відсутнє у календарі обов`язкових профілактичних щеплень. Оскільки не було підкріплено письмовим підтвердженням від лікаря про відмову позивачки від обов`язкового щеплення чи відповідного акту, складеного у присутності свідків, як того вимагає закон про "Захист населення від інфекційних хвороб". Окрім того, не було подання посадовців санітарно-епідеміологічної служби, яке, за законом, є необхідним для не допуску до роботи. З вищенаведеного слід зробити висновок, що відповідач виніс оскаржуваний наказ від 05.11.2021 р. № 215 - К «Про відсторонення від роботи вчителя хімії та біології [PERSON] » виключно на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, яке саме по собі не створює жодних юридичних наслідків та не засвідчує юридичного факту відмови чи ухилення позивачки від обов`язкового профілактичного щеплення. Слово «обов`язкове» профілактичне щеплення проти COVID - 19 порушує законні права та інтереси позивачки, так як в Україні таке щеплення згідно чинного законодавства є необов`язковим, про що говорили майже всі політики та сам Президент України. Виходить, що в площині саме Законів України щеплення проти COVID - 19 згідно чинного законодавства є необов`язковим, а в площині підзаконних актів таке щеплення вже є обов`язковим. Так не може бути в правовій державі, це є колізія норм права та неузгодженість законодавства. Не може підзаконний нормативно-правовий акт суперечити Закону та Конституції України. Крім того, позивача окрім обмеження її права на працю безпідставно позбавили права на оплату праці передбаченого положеннями ст. 43 Конституції України, ст. 94 - 95, 114 КЗпП, Закону України «Про оплату праці». Згідно із ст. 113 КЗпП встановлено, що за час простою не з вини працівника, в тому числі на период оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Тобто, окрім незаконного відсторонення позивачки від роботи, її позбавлено права на оплату праці, зупинивши нарахування заробітної плати, не встановивши 2/3 тарифної ставки від її окладу, що суперечить положенням ст. 43 Конституції Україні та положенням ст. 114 КЗпП, Закону України «Про оплату праці». У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Стадник С.В. уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, зазначили, що оскільки щеплення не визначене законодавством як обов`язкове та не внесене до календаря щеплень, тому законодавством не передбачена така підстава для відсторонення від роботи, як відсутність даного щеплення. Порядок відмови від щеплення визначений Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», таку відмову може прийняти та засвідчити сімейний лікар, а сама відмова надається письмово. Крім того, вважають, що невиплата позивачу заробітної плати є порушенням її права на працю та можливість заробляти собі на життя. Представник відповідача,\~директор Марківської\~гімназії Миколаївської\~селищної ради\~Сумського району\~Сумської області\~Харченко Г.П.\~у судовому\~засіданні заперечила\~проти позову,\~просила у\~його задоволенні\~відмовити.\~Пояснила,\~що діяла\~на підставі\~наказу МОЗ\~«Про затвердження\~переліку професій,\~виробництв та\~організацій,\~працівники яких\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням»,\~де за\~відмову або\~ухилення від\~його виконання\~передбачена відповідальність.\~Постанова КМУ\~№ 1236\~покладає на\~неї,\~як на\~директора,\~обов`язок\~щодо контролю\~за вакцинацією\~та відсторонення\~від роботи\~осіб,\~які згідно\~з переліком\~професій,\~виробництв та\~організацій,\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням.\~Тому вона,\~ як директор, діяла відповідно до норм чинних Законів України, зокрема вимог Конституції України, якою передбачено, що постанови КМУ є обов`язкові до виконання. Зауважила, що за невиконання вказаних вимог вона, як посадова особа підлягає адміністративній відповідальності за порушення карантинних вимог. Також вказала, що право позивачки на працю не порушено, оскільки вона в будь-який час після вакцинації або наданням довідки про абсолютні протипоказання, чи після закінчення дії карантину могла повернутися до своїх посадових обов`язків. Щодо роботи дистанційно заперечила, тому що таким чином не можливо організувати навчальний процес, оскільки у випадку перебування позивача вдома, учні будуть перебувати у класі у приміщенні школи без нагляду вчителя. Також зауважила, що не передбачено збереження заробітної плати на період відсторонення від роботи, а також, що заробітну плату виплачує відділ освіти Миколаївської селищної ради. Представник відділу освіти Миколаївської селищної ради Ткаченко М.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Вважає позов безпідставним і необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та наказу МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» [PERSON] зобов`язана надати медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19 або надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. В той же час, ч. 2 ст. 12 вказаного Закону, передбачає, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. З аналізу вказаних норм слідує висновок, що підставою для відсторонення працівника від роботи є його ухилення чи відмова не від будь-якого щеплення, а лише від обов`язкового профілактичного щеплення для даного кола працівників. Постанова КМУ № 1236 та наказ МОЗ є чинними, а тому підлягають виконанню. Вважає Міністерство охорони здоров`я уповноваженим органом не лише визначати перелік професій, працівники яких підлягають обов`язковій вакцинації, а й визначати перелік обов`язкових профілактичних щеплень. Заслухавши позивача, його представника та представників відповідачів повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12,\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді вчителя хімії та біології Марківської гімназії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області. 05 листопада 2021 року [PERSON] під підпис повідомлено про обов`язковість профілактичного щеплення проти COVID-19. Серед іншого, в повідомленні з посиланням на наказ МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153, зазначено про необхідність надання в строк до 05 листопада 2021 року документа про проведення вказаного профілактичного щеплення або довідки про абсолютні протипоказання до нього відповідно до Переліку, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року №595. Разом з цим позивач попереджена про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з 08 листопада 2021 року в разі ненадання одного із зазначених документів. Вказані обставини позивач підтвердила у судовому засіданні (а. с. 15-16). Наказом директора Марківської гімназії Сумського району Сумської області № 215-К від 05 листопада 2021 року, у зв`язку із необхідністю відвернення негативних наслідків, спричинених короновірусною інфекцією COVID-19, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови КМУ від 20 жовтня 2021 року № 1096 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1226, Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1226 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ст. 46 КЗпП,

Outcome: dismissed