Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 616; визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , зокрема: встановити наступний графік спілкування батька - [PERSON] з донькою - [PERSON] , [INFO] : -побачення кожного вівторка, середи, четверга з 18:00 годин до 21:00 годин без присутності матері; -з 19:00 години кожної суботи місяця по 21:00 годину кожного понеділка місяця з ночівлею у [PERSON] ; -спільний відпочинок у другу половину канікулярного періоду не менше двох разів на рік; -необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, ще не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; -у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; -в день побачення з донькою, [PERSON] має право забирати доньку з дому, з дитячого садочку або зі школи особисто; -на період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання). Свій позов обґрунтовував тим, що 27 квітня 2018 року між ним та [PERSON] був зареєстровано шлюб, про що Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 616 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 червня 2018 року було зроблено актовий запис № 1115 та видано Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 05.09.2020 року (видано повторно). Позивач зазначив, що майже одразу після народження доньки сімейні стосунки між ними складалися не найкращим чином. Вже майже півроку вони із дружиною проживають окремо та не бачаться. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не складається через непорозуміння між ними та різний склад характерів. Між ними постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на стан їх здоров`я та призводило до сильних душевних хвилювань. Крім того, такі сварки негативно впливали і на доньку. Позивач вказав на те, що через постійні душевні страждання, які йому доводилося переживати та непорозуміння з відповідачем, у нього погіршилися стосунки з рідними. На сьогодні вже півроку шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а спільне господарство не ведеться. Єдине, що об`єднує сторони, це наявність спільної доньки. Позивач зазначив, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам відповідача, оскільки кожен живе своїм життям та з обох сторін відсутні наміри продовжувати шлюбні відносини, примирення між ними є неможливим, про що свідчать неодноразові спроби знайти спільну мову, які не досягай результату. Спорів про місце проживання доньки та поділу майна між сторонами немає. За спільною згодою, донька буде проживати разом з відповідачем. Позивач зазначив, що фактично з самого моменту припинення спільного проживання з відповідачем, почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача, стосовно неможливості нормального спілкування із донькою. Всі намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає та не бажає присутності позивача та штучно створює такі обставини, через які він не може зустрічатися з донькою. Права позивача, як батька є порушеними. Позивач вважає, що виховання дитини належить до найважливіших обов`язків батьків. Свій обов`язок, щодо виховання доньки, він має можливість повноцінно виконати лише за умови безпосереднього спілкування з нею щотижня, протягом декількох днів. Таким чином, доцільно буде під час вирішення спору про розірвання шлюбу вирішити питання про способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки для нормального та гармонійного розвитку дитині необхідні спілкування з двома батьками та їх рівна участь у вихованні. 13 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 27 листопада 2020 року. 04 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якій відповідач просила суд частково задовольнити позов. Так, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу і в цій частині визнає позовні вимог. Відповідач зазначила, що позивач не написав про своє реальне відношення до дитини, але відповідач небуде писати про свої страждання та страждання дитини від неадекватної поведінки позивача. Відповідач зазначила, що твердження позивача про не проживання з відповідачем останніх півроку спростовуються письмовими доказами, а саме: -талоном-повідомленням єдиного обліку № 2477 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення Броварського ВП від 26 серпня 2020 року, згідно якого вбачається те, що 25 серпня 2021 року [PERSON] здійснив у присутності неповнолітньої дитини насильницькі у відношенні [PERSON] ; -витягом з ЄРДР Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2020 року про відкриття кримінального правопорушення, у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень відповідачу; -висновком спеціаліста КП "Київського обласного бюро судово-медичної експертизи" № 83 від 28 серпня 2020 року, згідно якого вбачається, що 25 серпня 2020 року позивач здійснював насильницькі дії в присутності неповнолітньої дитини; -поясненням відібраим СКП Києво-Святошинського ВП про те, що позивач наніс тілесні ушкодження відповідачу в присутності малолітньої дитини; -заявою відповідача від 31 серпня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА про вчинення насильницьких дій в присутності дитини до її матері; - консультацією акушера-гінеколога від 21 грудня 2020 року, згідно якого відповідач має обов`язок здійснювати неповнолітній дитині особливі щоденні гігієнічні процедури, тому дитина не може залишатись з батьком на одинці; - консультативним висновком медичного центру "Добробут поліклініка" від 16 грудня 2020 року, згідно якого вбачається, що при огляді неповнолітньої дитини також був присутнім позивач. [PERSON] повністю заперечує стосовно запропонованого порядку участі позивача вихованні неповнолітньої дитини, виходячи з вище та нижче вказаного. З 24 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року проти волі відповідача позивач відібрав із застосуванням насильницьких дій в присутності неповнолітньої дитини, яку утримував в орендованій квартирі та не давав бачитись з останньою, що вплинуло на психіку самої дитини. 25 вересня 2020 року [PERSON] в присутності дитини вчиняв насильницькі дії по відношенню до відповідача. З 24 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року неповнолітня дитина постійно плакала та ходила в стресі. 01 вересня 2020 року [PERSON] в прямому сенсі виставив [PERSON] та малолітню дитину за двері київської квартири, не дозволивши з собою забрати особисті речі доньки. Крім цього, в цей же день перед вищевказаною подією позивач забрав у відповідача мобільний телефон, мотивуючи тим що останній придбаний за його гроші. 23 вересня 2020 року [PERSON] подав до Броварського міськрайонного суду дану позовну заяву. З 01 вересня 2020 року по дійсний час відповідач проживає в квартирі своєї матері в місті Бровари. На чисельні вимоги відповідача позивач "Новою поштою" частково повернув деякі дитячі речі, інші речі були передані безпосередньо дитині в квартирі матері. З 15 жовтня 2020 року по 15 січня 2021 року позивач нарешті почав проявляти увагу дитині, привозив декілька разів подарунки, систематично (1-2 рази в неділю) знаходився з дитиною в квартирі та на вулиці. 25 , 27 та 28 січня 2021 року та 01-02 лютого 2021 року відповідач ініціювала зустріч позивача з дитиною, але останній відмовився посилаючись на свою зайнятість. Відповідач не здійснювала та не здійснює позивачу будь яких перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. На питання відповідача стосовно чому раз на тиждень позивач приходить до дитини останній пояснював зайнятістю на роботі та відсутності часу. Позивач відмовляється фінансувати або купити зимовий одяг дитині або прийняти часткову участь в таких діях, але при цьому заявляє про готовність понести судові витрати в сумі 10 тисяч гривень. Відповідач не погодилась із запропонованим графіком спілкування та виховання дитини запропонований позивачем. Відповідач зазначила, що позивач не звертався до відповідача з будь якими пропозиціями стосовно участі у вихованні дитини.На дійсний час позивач не приймає участь у матеріальному забезпечені дитини. 04 березня 2021 року до суду позивач подав заяву про зміну позовних вимог в частині встановлення участі батька у спілкуванні з дитиною. Просив суд розглянути наступні позовні вимоги, а саме: 1.Розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 616. 2.Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , зокрема: 1) Встановити наступний графік спілкування батька - [PERSON] з донькою - [PERSON] , [INFO] : -побачення кожного вівторка, четверга з 17:00 години до 20:00 години без присутності матері. -з 19.00 години неділі по 19.00 годину понеділка щонеділі з ночівлею у [PERSON] за його місцем проживання за адресою [ADDRESS] . 2) Спільний відпочинок у канікулярний період не менше двох разів на рік протягом 7 днів в зимовий період та 14 днів в літній період без присутності матері з можливістю поїздки з дитиною назимовий (гірський) та, відповідно, літній (морський) відпочинок за попередньою домовленістю з матір`ю шляхом направлення письмового повідомлення на електрону пошту та/або смс матері за два тижні до початку канікул. 3) 7 календарних днів під час різдвяно-новорічних свят (з 25 грудня по 8 січня): в непарні роки перші 7 днів проводить батько з донькою, в парні - мати. 4)Необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, що не передбачають безпосередніх зустрічей батька та доньки. 5) В день побачення з донькою, [PERSON] має право забирати її з дому, з дитячого садочку або зі школи особисто. 6) На період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання). Також, 04 березня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив. 26 липня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справи до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов, уточнивши позовні вимоги наступним чином, позивач просив: встановити наступний графік спілкування батька - [PERSON] з донькою - [PERSON] , [INFO] : -побачення із донькою кожного вівторка та кожного четверга з 17.00 до 20.00 год., без присутності матері дитини; -перша, третя та четверта субота з 16.00 год. до неділі 20.00 год. за місцем проживання батька; -спільний відпочинок не менше 2-х разів на рік протягом 7 днів у зимовий період та 14 днів у літній період без присутності матері дитини, з можливістю поїздки на відпочинок; -7 календарних будь яких днів під час різдвяних та новорічних свят (з 25 грудня по 08 січня): непарні роки сім днів з батьком, а в парні роки сім днів з матір`ю; -відвідування дитини під час хвороби без перешкод; -необмежене спілкування засобами зв`язку, що не передбачають зустрічей. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали повністю. Представник третьої особи не заперечувала щодо задоволення позову в частині встановлення способу та порядку участі батька у спілкуванні з дитиною, підтримала рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 25 травня 2021 року № 384. Суд, вислухавши позивача та його представника [PERSON] , відповідача та її представника [PERSON] , представника третьої особи Сундук Л.І., встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 27 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Солом`янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ, серії [NUMBER] , від 05 вересня 2020 року. (а.с. 7) Від спільного подружнього життя у сторін народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 05 вересня 2020 року Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), серії [NUMBER] . (а.с.8) Із наданих відповідачем доказів, а саме:талону-повідомлення єдиного обліку № 2477 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення Броварського ВП від 26 серпня 2020 року; витягу з ЄРДР Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2020 року про відкриття кримінального правопорушення;висновку спеціаліста КП "Київського обласного бюро судово-медичної експертизи" № 83 від 28 серпня 2020 року;пояснень відібраних СКП Києво-Святошинського ВП;заяви відповідача від 31 серпня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА про вчинення насильницьких дій в присутності дитини до її матері, вбачається, що між сторонами виникли неприязні відносини, що переросли у сварки із застосуванням фізичної сили до [PERSON] зі сторони [PERSON] . Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Отже, встановивши не бажання сторін продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому дійшов висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині встановлення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини слід зазначити наступне. У рішенні виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 384 "Про надання висновку до суду щодо визначення окремо проживаючому батькові, [PERSON] порядку участі у вихованні малолітньої доньки." від 25 травня 2021 року зазначено, що Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області розглянув питання щодо визначення окремо проживаючому батькові, [PERSON] , [INFO] , порядку участі у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Так, 04 березня 2021 року до служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Служба) з письмовою заявою звернувся гр. [PERSON] , щодо надання висновку до суду про визначення йому порядку участі у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . 17 березня 2021 року працівниками КЗ "Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області" було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . У ході проведення обстеження спеціалістами встановлено, що двокімнатна квартира знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового будинку. Як повідомив [PERSON] , вищевказане житлове приміщення він винаймає з червня 2020 року. Вартість щомісячної оренди помешкання становить 6000,00 гривень та додатково вноситься плата за комунальні послуги. У помешканні наявна система електропостачання, водопостачання та опалення. Технічний стан квартири придатний для проживання, квартира облаштована сучасними меблями, технікою, сучасна ванна кімната. Для дитини є окрема кімната, наявне ліжко, шафа для речей, іграшки. Як зазначено в акті обстеження умов проживання, батько з донькою активно проводять час, займаються ліпкою, граються на дитячих майданчиках, відвідують кімнати розваг, виставки, гуртки (танці, англійська мова). У батька з дитиною теплі відносини, дитина прив`язана до батька. Проаналізувавши акт оцінки потреб сім`ї, проведеної 17 березня 2021 року фахівцями Центру надання соціальних послуг Центру, можна зробити висновок, що [PERSON] здатний задовольняти потреби своєї малолітньої дитини, [PERSON] . У ході спілкування з [PERSON] було встановлено, що з вересня 2020 року між батьками дитини погіршились взаємовідносини. Після цього батько залишився проживати в квартирі, яку орендували, а мати з донькою переїхали у [ADDRESS] . [PERSON] надав копії медичних документів, які підтверджують його відповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків. Надані документи підтверджують, що заявник брав участь у партнерських пологах. Згідно довідки з Київського обласного перинатального центру, [PERSON] запам`ятався, як турботливий та уважний чоловік. Він приділяв максимум уваги своїй дружині, піклувався про неї, цікавився станом здоров`я новонародженої дитини. [PERSON] готувався до батьківства, проходив відповідні курси, читав літературу, адже бажав та бажає брати активну участь в емоційному та духовному розвитку дитини, має намір дати доньці гарну освіту. З 09 листопада 2020 року дитина відвідувала курси англійської мови в школі англійської мови Helen Doron English Brovary. Відповідно до довідки зі школи англійської мови, [PERSON] сплатив за навчальні посібники 1000 грн. та 875 грн. - оплата за місяць. Також, характеризується, як турботливий та уважний батько, зацікавлений навчанням своєї доньки, враховуючи вік дитини. Із документів, що додаються, вбачається, що заявник брав участь у медичному забезпеченні дитини: привозив на планові огляди, звертався до лікарів у разі виявлення захворювань, забезпечував фінансово необхідне лікування. Відповідно до Розрахунку ВП № 63920062 заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 654/3242/20, виданим Голопристанським районним судом 05.10.2020, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно з 18.09.2020 року і до повноліття, [PERSON] сплачено заборгованість у сумі 6100 грн. Станом на 01 березня 2021 року заборгованість становить 4385, 87 грн. Як пояснив [PERSON] , він тільки в лютому 2021 року дізнався про наявність судового рішення про стягнення аліментів. Окрім аліментів, заявник несе і ніс додаткові витрати на дитину. Спеціаліст Служби неодноразово намагалась у телефонному режимі поспілкуватись з [PERSON] позитивної комунікації не відбулося, [PERSON] на зв`язок не виходила. 13 квітня 2021 року спеціалісти Служби здійснили візит за місцем проживання [PERSON] . Двері помешкання не відчинили, спеціалістами було залишене у дверях запрошення про необхідність останній з`явитись до Служби для проведення бесіди щодо визначення [PERSON] порядку участі у вихованні доньки [PERSON] . На визначену дату та час (14.00 год. 15.04.2021 року) [PERSON] не з`явилась, про причини неявки не повідомила. 14 квітня 2021 року [PERSON] надіслано письмове повідомлення про необхідність з`явитись 19.04.2021 до Служби, проте [PERSON] вкотре проігнорувала запрошення Служби. Відповідно до листа Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Центр) від 29.04.2021 №01-09.1-217, фахівці неодноразово намагались зв`язатись в телефонному режимі з [PERSON] , проте остання на телефонні дзвінки не відповідала. Також, 22.04.2021 року та 27.04.2021 року здійснювали візити за місцем проживання [PERSON] .. Двері помешкання ніхто не відчиняв. Оскільки фахівцям Центру потрапити до помешкання [PERSON] жодного разу не вдалося, на телефонні дзвінки остання не відповідає, забезпечити проведення оцінки потреб сім`ї [PERSON] не виявилося можливим. 15 квітня 2021 року [PERSON] звернувся із заявою, що у разі звернення [PERSON] до Служби з питання підтвердження місця проживання дитини для тимчасового виїзду за межі України, повідомити його негайно. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial