Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що у травні 2021 року її роботодавець повідомила про те, що на її адресу надійшла поштова кореспонденція від приватного виконавця Малкової М.С., яка містила копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.05.2021 року та супроводжувальний лист. Позивач вказала, що так як їй не було нічого відомо про підстави відкриття виконавчого провадження, її представник звернувся до приватного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Так, на електронну адресу надійшли відскановані матеріали, з яких було встановлено, що підставою відкриття виконавчого провадження №63171743 є виконавчий напис нотаріуса №25189 від 04.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором 003-20085-290813 від 29.08.2013 року у розмірі 8 658, 49 грн та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн. Також позивач зазначила, що у виконавчому написі не зрозуміло з яких підстав вказано її адресою проживання: [ADDRESS] . Позивач зазначила, що вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують її права споживача, а виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказала, що 29.08.2013 року між нею та ПАТ "Дельта Банк" було оформлено заяву 003-20085-290813, однак матеріали виконавчого провадження та виконавчий напис не містять боргового документу, заяви на видачу готівки чи інших доказів, тобто первинних документів, на підтвердження отримання від відповідача вказаної суми. [PERSON] зазначила, що спірний виконавчий напис не є безспірним, нарахування заборгованості, процентів відповідачем є незаконним. Так, позивач в позовній заяві просила, визнати дії відповідача щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до неї та полягає у безпідставному нарахуванні заборгованості та процентів, також просила визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та витребувати документи Позов було залишено без руху. Недоліки позивачем були усунуті. [PERSON] надала уточнену позовну заяву, в якій вимоги щодо витребування документів видалила з позовних вимог. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті, відзив відповідачем надано не було, пояснень від третіх осіб не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд здійснюється в заочному порядку. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №25189 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором 003-20085-290813 від 29.08.2013 року на користь ТОВ «ФК "Аланд», якому ТОВ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ" передало право вимоги за даним кредитним договором за Договором відступлення прав вимоги, яке отримало від ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" на підставі Договору відступлення прав вимоги, та витрат за вчинення виконавчого напису у загальному розмірі 9 158, 49 грн. 01.10.2020 року у відношенні [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису №25189, вчиненого 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором 003-20085-290813 від 29.08.2013 року та суми за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «ФК "Аланд» у загальному розмірі 9 158, 49 грн. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було підписано заяву №003-20085-290813 від 29.08.2013 року з ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", однак доказів того, що позивачу надавалися гроші, що договір був нотаріально засвідчений суду не надано. Також відсутні докази відступлення прав вимоги ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" та докази направлення позивачу вимоги. [PERSON] в позові зазначила, що спірний виконавчий напис не є безспірним, нарахування заборгованості, процентів відповідачем є незаконним. Позивачем не було надано доказіва неазконності нарахуванні заборгвоаності та процентів банком чи їх невірності, однак дані відомості не були спростовані відповідачем, документів на підтвердження іншого не надходило. У зв"язку з тим, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та він не є безспірним,позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику та ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» шляхом надіслання перед початком процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відзиву відповідачем надано не було, пояснень від третіх осіб не надходило, доказів наявності у позивача безспірної заборгованості та наявності укладеного нотаріально посвідченого договору, а також інших документів на підтвердження безспірності виконавчого напису відповідачем не надано, а тому суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Факт того, що відповідач здійснює агресивну підприємницьку практику, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до позивача та полягає у безпідставному нарахуванні заборгованості та процентів, [PERSON] ні чим не було підтверджено, тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимоги, а саме у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: partial