Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилається на те, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.03.2015 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. На підставі Договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 28000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.11.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах в передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення п. 2.1.1.5.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.09.2021р. має заборгованість 31492,15 грн., з яких: 26935,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4556,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов*язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 21.03.2015 року у розмірі 31492,15 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог за кредитним договором №б/н від 21.03.2015 року та судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.15-18). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» слідує, що [PERSON] було відкрито наступні кредитні картки 21.03.2015р. - № [NUMBER] , термін дії 01/18; 12.03.2016р. - № [NUMBER] , термін дії 09/18; 28.09.2018р. - № [NUMBER] , термін дії 09/22 (а.с.14). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] розмір кредитного ліміту був збільшений до 28000,00 грн. (а.с .13). Відповідно до п.3 ст.3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до п. 1. ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вищенаведеного, анкета-заява і умови, і правила надання банківських послуг, що додавались до позовної заяви, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України. В анкеті-заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг міститься інформація про розмір кредиту, порядок його погашення, розмір відсотків та комісій за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Дана інформація була доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві проставлений ним 14.05.2020 року. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується анкетою-заявою позичальника (а.с.15-18). В порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за договором в порядку та в строки, встановлені в ньому, у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 21.09.2021 року виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку становить - 26373,82 грн., з яких 21817,47 грн. - заборгованість за кредитом, 4556,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.5-12). Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 26373,82 грн., який підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1901,06 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial