Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №56763 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. В липні 2021 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №66028302 з виконання виконавчого напису, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», якому ПАТ «Дельта Банк», з яким нібито укладено кредитний договір №003-04325-190213 від 19.02.2013 року, відступило право вимоги, заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 19012,00 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача, становить 19512,00 грн. Вказаний виконавчий напис, на думку позивача, вчинений з грубим порушенням вимог законодавства, за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, оригінал кредитного договору відсутній, строки кредитування та позовної давності спливли. Позивач зауважує, що не укладав ніяких договорів з ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, жодної письмової вимоги/повідомлення від відповідача про усунення порушень за кредитним договором не отримував. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України; на підставі заяви позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса №56763 від 11.06.2021 року (а.с.17-19). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, за змістом позову просить розглянути справу без його участі (а.с.4). Відповідач - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.24, 32, 40), в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович в судове засідання не з`явився, надіслав постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66028302 з примусового виконання виконавчого напису №56763 від 11.06.2021 року до вирішення питання по суті та заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.36,39). Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду не прибула, письмові пояснення щодо позову не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, вчинений виконавчий напис за реєстровим №56763 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача, як такого, що є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за кредитним договором №003-04325-190213 від 19.02.2013 року, строк платежу за яким настав та боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 21.05.2020 року по 26.05.2021 року; сума заборгованості складає 19012,00 грн, в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8887,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7875,00 грн, строкова заборгованість за штрафами - 2250,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача/відповідача в розмірі 500 грн, яка підлягає стягненню з боржника/позивача на користь стягувача /відповідача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 19512,00 грн (а.с.7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 08.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66028302 з примусового виконання спірного виконавчого напису (а.с.9). За електронною інформацією про виконавче провадження 13.07.2021 року виконавчий документ на підставі відомостей ПФУ та ДФС, наданих у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, та згідно з якими боржник отримує доходи від ФОП « [PERSON] » (ЄДРПОУ/ІНН [NUMBER]), передано на виконання до такої особи (а.с.10-11). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум до витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону). Відповідно до ст.88 Закону, якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (п.п.2.3 п.2 Глави 16 Розділу II). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (пп.3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ). Пунктом 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» вищенаведеного Переліку №1172 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме, нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З приводу пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вказаного Переліку №1172 суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 11.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Доказів, що укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач, кредитний договір №003-04325-190213 від 19.02.2013 року, який був наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, не надано, а тому через недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса від 11.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. За ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн (а.с.1,2). Враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в загальному розмірі 1362,00 грн. За змістом позову позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст.133 ЦПК України). В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надані: - розрахунок витрат на правову допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, з якого вбачається, що до суми в розмірі 3000 грн включається оплата послуг з: консультації - 500 грн (1 година), ознайомлення адвоката з матеріалами справи та отримання документів виконавчого провадження - 500 грн (1 година), складання позовної заяви та клопотання - 2000 грн (1 година) (а.с.12); - квитанція №4 від 03.09.2021 року, за якою позивач на підставі договору від 08.08.2021 року сплатив 3000 грн (а.с.12); - ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Біцуловою Анною Анатоліївною від 08.08.2021 року (а.с.13). Представником позивача 06.12.2021 року направлено на адресу суду копію договору про надання правової допомоги, укладеного 08.08.2021 року між позивачем та адвокатом Біцуловою А.А. (а.с.29зв.). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та доказів неспівмірності таких витрат відповідачем до суду подано не було, однак, враховуючи процесуальну поведінку представника позивача під час судового провадження (адвокат не приймала особисто участь в судовому засіданні), обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, - суд вважає, що судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1000 гривень і такий розмір буде відповідати принципу співмірності виконаній роботі адвоката з позицій його досвіду, об`ємності виконаної роботи та часу, об`єктивно потрібного для надання позивачеві юридичного супроводження справи.

Outcome: approved