Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

21 грудня 2021 року позивач звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до відповідачки, в якому, просить розірвати шлюб, укладений між ними 24 жовтня 1987 року. Позовні вимоги мотивує тим, що протягом останнього часу стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, частими стали сварки. Вже 7 років кожен з подружжя живе коремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Розірвати шлюб в добровільному порядку через орган РАЦСу відповідачка відмовилась. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні та призначено до судового розгляду на 17 лютого 2022 року. Позивач був належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася. Надала заяву про визнання позову, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в шлюбі з 24 жовтня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Сімейні відносини сторони припинили, проживають окремо протягом 7 років, примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність клопотань позивачки, щодо зміни прізвища, суд вважає необхідним залишити їй прізвище - « [PERSON] ».

Outcome: approved