Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ТОВ «УкрКредитФінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просив визнати виконавчий напис №8752, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 09.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УкрКредитФінанс» заборгованості у розмірі 24 000,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач дізнався про відкрите відносно нього виконавче провадження №66907946 від 22.09.2021 р. про стягнення на користь відповідача, ТОВ «УкрКредитФінанс», коштів у сумі: 24 000,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту. У вищезазначеній постанові від 22.09.2021 р. зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №8752 від 09.06.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, згідно якого передбачалося стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УкрКредитФінанс» заборгованість у розмірі 24000,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис №8752 від 09.06.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем з порушенням встановленої процедури, а також вимоги стягувача - є неправомірними, тому даний напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач зазначає, що заборгованість у розмірі 24000,00 грн. - не є безспірною, так як приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного відправлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису. На підставі зазначеного, просить визнати виконавчий напис №8752 від 09.06.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, щодо стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 24 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач [PERSON] - не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач - ТОВ «УкрКредитФінанс» в судове засідання повторно не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за відсутності їх представника від відповідача не надходило. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення, згідно чинного законодавства, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна - до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Виконавчим написом №8752 від 09.06.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем підтверджується, що з позивача [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс» заборгованість у розмірі 24 000,00 гривень. 22.09.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни відкрито виконавче провадження №66907946, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. №8752 від 09.06.2021 р., а також винесені Постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Позивач не погодився з винесеним виконавчим написом та на обґрунтування свої позиції зазначив законні підставі. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що позивачем обґрунтовані підстави звернення до суду, а відповідач не забажав надати докази на спростування позиції позивача. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами [PERSON] посилався на те, що приватним нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а саме: не перевірено наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої п.2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів, відповідно до п.3.2., передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, у зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства. Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№ 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, регулюється вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначено, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідач не надав суду оригінал кредитного договору, тому доводи позивача не спростовані. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як стверджує позивач, має місце порушення приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а саме: нотаріус не переконався у наявності доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань. У висновку Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року, зазначено, що суд повинен встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, при вчиненні виконавчого напису від 09.06.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №8752 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УкрКредитФінанс» заборгованості у розмірі 24 000,00 грн., повинен був отримати оригінал кредитного договору, первинні бухгалтерські документи, щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), впевнитись в безспірності заборгованості, а також наявності доказів урегулювання спору, шляхом направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу [PERSON] . Отже, нотаріус при вчиненні напису, не здійснив всіх обов`язкових дій, тому, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та доведені позивачем, а позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. На підставі ст.ст.3,15,16 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5,

Outcome: approved