Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. У позовній заяві вказано, що 20 червня 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було постановлено вирок у кримінальній справі стосовно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно якого, крім іншого, стягнуто солідарно з ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 54012,12 грн. та в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат 261316,00 грн. Позивач зазначає, що на виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року ПАТ «СК «Українська страхова група» було сплачено борг в розмірі 315 328,12 грн., тим самим товариство виконало частину солідарного обов`язку [PERSON] . Позивач вважає, що до ПАТ «СК «Українська страхова група» перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , і, таким чином, останній на підставі ч. 1 ст. 544 ЦК України повинен відшкодувати позивачу свою частку солідарного обов`язку в розмірі 157 664,06 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» шкоду в розмірі 157664,06 грн. та судові витрати в розмірі 2364,96 грн. Ухвалою суду від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.12.2021 до участі в розгляді справи в якості третьої особи було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд». У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що постановою Верховного Суду від 26.05.2020 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року був змінений в частині вирішення цивільних позовів, а саме, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» стягнуто моральну шкоду на користь потерпілих у кримінальному провадженні, у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди із [PERSON] було відмовлено. Представник відповідача зазначає, що на момент розгляду касаційної скарги страхове відшкодування матеріальної шкоди вже було відшкодовано на той час, що підтверджується відомостями про оплату, які долучені до цивільного позову, через що Верховний Суд врахував ці обставини під час усного виступу представників сторін та окремо не вирішував вимоги про стягнення матеріальної шкоди, оскільки потерпілі повідомили про відсутність претензій до [PERSON] . Представник відповідача вказує, що за змістом мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 26.05.2020 очевидно вбачається, що у випадку заподіяння будь-якої шкоди цивільно-правову відповідальність несе саме роботодавець, а не наймана особа - працівник, який технічно виконує функції водія. Таким чином, представник відповідача вважає, що в межах даної цивільної справи позивачу, з урахуванням зроблених Верховним Судом висновків, необхідно було заявляти позовні вимоги до належного відповідача, яким, на його думку, є ТОВ «Сільпо-Фуд», оскільки обставини виконання трудової функції встановлені Постановою Верховного Суду від 26.05.2020 р., яка набрала законної сили і виключають можливість будь-якої цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що вирок відносно [PERSON] був змінений лише в частині вирішення позовних вимог щодо відшкодування завданої моральної шкоди, в той час як в частині відшкодування в солідарному порядку ПАТ «CK «Українська страхова група» та [PERSON] майнової шкоди в розмірі 54012,12 грн. та відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат в розмірі 261316,00 грн. на користь [PERSON] і [PERSON] вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року залишений без змін. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає свої позовні вимоги до [PERSON] законними та обґрунтованими. У поясненні представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» вказав, що у даному спорі розглядаються вимоги про стягнення коштів з відповідача у розмірі виплаченого страховиком відшкодування на підставі вироку суду, який набрав законної сили. Зобов`язання в частині відшкодування шкоди, на думку представника, покладаються на позивача та відповідача. Представник третьої особи вважає, що правових підстав для стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» немає. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі та позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов до [PERSON] не визнав, у своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд»у судовому засіданні просив позов задовольнити, у своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у своїх письмових поясненнях. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська своїм вироком від 20.06.2019 року визнав винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаним вироком суду було, крім іншого, стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 54012,12 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат 261316,00 грн. (а.с. 5-16). Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року відносно [PERSON] було змінено в частині вирішення цивільних позовів потерпілих за вимогами щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» і [PERSON] завданої моральної шкоди. В іншій частині вирок залишений без змін (а.с. 78-83). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення є встановленою та не підлягає доведенню. Позивачем ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснена виплата на рахунок [PERSON] і [PERSON] в загальній сумі 315328,12 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 18-21). 28 жовтня 2019 року на адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» від представника [PERSON] та [PERSON] надійшло підтвердження виконання зобов`язання та відповідно прийнято виконання грошового зобов`язання згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України (а.с. 22). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд приходить до висновку, що оскільки Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» на виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року було сплачено борг в загальній сумі 315328,12 грн., тим самим позивач виконав частину солідарного обов`язку [PERSON] , до нього перейшло право на зворотну вимогу (регрес). Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди. При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що належним відповідачем у цій справі повинне бути Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», оскільки, як зазначає представник, за змістом мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 26.05.2020 очевидно вбачається, що у випадку заподіяння будь-якої шкоди цивільно-правову відповідальність несе саме роботодавець, а не наймана особа - працівник, який технічно виконує функції водія. На час розгляду справи Вирок суду в частині солідарного стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 54012,12 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді майбутніх витрат 261316,00 грн, не змінено. Доказів зміни вироку в цій частині суду надано не було. Таким чином, за ч. 1 ст. 544 ЦК України, у позивача виникло право стягнення з іншого солідарного боржника половини відповідної суми коштів, сплаченої позивачем на користь [PERSON] та [PERSON] за вироком суду. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved