Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

06.12.2021 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. з подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову вказано, що з 2013 року по квітень 2021 [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах, від вказаних відносин мають дочку - [PERSON] , [INFO] . В квітні 2021 сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, відповідач почав проживати окремо від сім`ї. Дочка мешкає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, батько дитини [PERSON] належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання дочки, хоча має таку можливість. З урахуванням викладеного, позивач вважала, що відповідач має обов`язок утримувати їх спільну дитину. Достатнім розміром аліментів, на думку позивача, є 2000 грн., щомісячно. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.01.2022 провадження по справі відкрито у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання на 14.02.2022. 14.02.2022 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] надав до канцелярії суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 28.01.2015 Виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 8 (а.с. 7). З копії Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 07.08.2021Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається що 07.08.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини піля державної реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 134 (а.с. 6). Витягом № 966 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 01.12.2021 головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Власенко О., підтверджується, що [PERSON] , [INFO] проживає з адресою: [ADDRESS] та знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільної малолітньої дочки, тому зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 2 000 грн., це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 грн 00 к.

Outcome: approved