Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 26 липня 2002 року Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненській області, актовий запис №9, залишивши позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2002 року Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненській області, про що зроблено актовий запис №9. Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони по справі проживають на даний час в одному будинку, однак, стосунків не підтримують, оскільки подружнє життя припинено внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, через що бажає розлучитись із [PERSON] . За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою просить задоволити її вимоги, оскільки позов підтримує. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження від 26 липня 2002 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненській області, про що зроблено актовий запис №9. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існують непорозуміння на побутовому грунті. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та наданих суду копій свідоцтв про народження вказаних дітей (серії [NUMBER] від 07 квітня 2005 року та серії [NUMBER] від 27 січня 2003 року). Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, з огляду на ті обставини, що позивач раніше вже зверталась із аналогічним позовом до суду - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу отримане внаслідок реєстрації шлюбу прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про одруження від 26 липня 2002 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved