Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати подання позовної заяви до повноліття дитини та додаткові витрати у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, до повного одужання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2011 року по 21.05.2021 року. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, донька сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не виконує свого обов`язку щодо утримання сина, не сплачує аліменти, не компенсує додаткових витрат та не вчиняє дій для забезпечення виконання покладеного обов`язку з піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначила, що донька сторін хворіє на дитячий аутизм та загальне недорозвинення мовлення 1-го рівня. Сума витрат на лікування доньки щомісяця становить 6000,00 грн., у зв`язку з чим вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати 1/2 частину витрат на лікування своєї доньки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 20.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що сума аліментів та додаткових витрат є завищено та з урахуванням його заробітної плати він не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1250,00 грн. та додаткових витрат в сумі 800,00 грн. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.11.2021 року головуючим у справі визначено Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2021 року вказану справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 18.11.2011 року по 21.05.2021 року, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2021 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.2017 року, виданого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, після розірвання шлюбу, донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати подання позовної заяви до повноліття дитини, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до довідки ТОВ «СПЕЦБУДІНВЕСТ-17» №19 від 04.10.2021 року, наданої відповідачем, [PERSON] виконував роботу для Товариства та за період з 01.04.2021 року по 30.09.2021 року його заробітна плата склала 37267,08 грн. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, передбачені законом обставини, а також те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь додаткових витрат в сумі 3000 грн. щомісячно до одужання дитини, то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на доньку [PERSON] , [INFO] , позивач зазначила, що донька сторін [PERSON] , [INFO] , хворіє на дитячий аутизм та має загальне недорозвинення мовлення 1-го рівня. Вказане підтверджується копією епікризу №1679 від 01.06.2021 року з медичної карти стаціонарного хворого №2521. Позивач зазначила, що витрати на лікування дитини щомісяця складають 6000,00 грн., у зв`язку з чим просила стягнути 3000,00 грн. щомісяця. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості,

Outcome: partial