Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Гостренко С.Д. звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії, яка обґрунтована тим, що позивач є спадкоємець за законом другої черги після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , 1949 року народження, померлої [INFO] . 23 квітня 2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошової суми недоотриманої пенсії у розмірі 274 652 грн. 38 коп., які належали за життя [PERSON] , 1949 року народження, померлої [INFO] . Фактично відповідач перерахував позивачу згідно чеку № 7916 від 05 жовтня 2021 року лише частину спадщини у розмірі 265 900 грн. 00 коп., які належали за життя [PERSON] , 1949 року народження, померлої [INFO] . Решту спадщини у розмірі 8 752 грн. 38 коп. відповідач не виплатив позивачу і при цьому послався на правові норми частини 1 статті 46 Закону 1058. Позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для такої відмови. Такі дії відповідача щодо невиплати недоотриманої пенсії померлої сестри [PERSON] , 1949 року народження,померлої [INFO] , позивач вважає протиправними. Крім того, позивач вважає, що до спадщини померлої сестри повинна була увійти інша сума, яку відповідач приховав від нотаріуса, а саме недоотримана пенсія померлої [PERSON] , 1949 року народження, за періоди: з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року згідно розрахунку позивача, який додається до позову. Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 137 731,00 грн. на користь позивача, що складає недоотриману пенсію його померлої рідної сестри [PERSON] , 1949 року народження, померлої [INFO] , а також судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гостренко С.Д., яка діє на підставі Ордеру серії АН № 1045145 від 22 жовтня 2021 року, в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 08 лютого 2022 року представник позивача надала до суду Заяву про розгляд справи без їх участі, просила суд позов задовольнити у повному обсязі (а.с.48). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.47). 09 лютого 2022 року надав до суду Відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що Головне управління заперечує проти позовних вимог позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , яка померла [INFO] перебувала на обліку в Бахмутсько- Лиманському об`єднаному управлінні та отримувала пенсію за віком як внутрішньо-переміщена особа. 01 лютого 2015 року наведену вище пенсію було призупинено до з`ясування фактичного місця проживання, за поновленням пенсійних виплат, переведенням або зі скаргою на дії органів Фонду [PERSON] не зверталась. Таким чином, обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована [PERSON] була проведена згідно зі статтею 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). За виплатою недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] за спірний період Позивач не звертався, тому Головне управління вважає спір передчасним. Зазначає, що Головним управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Бюджетним кодексом України визначено, що бюджетні установи, до яких відноситься також і Пенсійний фонд є неприбутковими, а Законом № 1058 заборонено використання коштів на цілі, не передбачені цим законом, тобто у Пенсійного фонду відсутні необхідні кошти для сплати судового збору, а отже вимоги Позивача про стягнення понесених судових витрат є неправомірними. Просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі (а.с.51-52). Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача [PERSON] - адвоката Гостренко Серафими Данилівни до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 травня 1949 року, відповідний запис № 24 (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 1955 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 27 серпня 1970 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого останній було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 1970 року (а.с.13). Зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 березня 2021 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [INFO] в м. Єнакієве Донецької області померла [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до Листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19 квітня 2021 року, Управління повідомляє, що пенсіонерка, [PERSON] , [INFO] , не отримувала пенсію за період з 23 березня 2018 року по 31 жовтня 2020 року, в загальній сумі 274 652,38 грн., у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] . Сума боргу може бути зменшена з урахуванням ст.46 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.16). Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 квітня 2021 року, державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1949 року народження, яка померла [INFO] , є її брат - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошової суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю, [PERSON] , на підставі довідки Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 19 квітня 2021 року за №0574-05-8/13549. Вартість спадкового майна - 274 652 грн. 38 коп. (а.с.10). 05 жовтня 2021 року позивачем було отримано грошові кошти у розмірі 265 900,00 грн. (а.с.10 а). Відповідно до Довідки про розмір призначеної та недоотриманої пенсії [PERSON] , наданої відповідачем, вбачається, що за період з лютого 2015 року по березень 2018 року пенсія [PERSON] не призначалася. За період з 26 квітня 2018 року по жовтень 2020 року розмір призначеної та виплаченої пенсії становить 265 949,83 грн., розмір недоотриманої пенсії - 0,00 грн. (а.с.50). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті рідної сестри позивача - [PERSON] у розмірі 274 652,38 грн. Відповідно до матеріалів справи 05 жовтня 2021 року позивачу було виплачено недоотриману пенсію [PERSON] у сумі 265 900,00 грн. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не визнається за позивачем право на недоотриману пенсію померлої рідної сестри - [PERSON] у розмірі 8 752,38 грн. (274 652,38 грн. - 265 900,00 грн.). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивач зазначає, що відповідач при виплаті недоотриманої пенсії померлої рідної сестри керувався ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера. Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, який керувався даною статтею при виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця у розмірі 8 752,38 грн. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума заборгованості за життя померлої [INFO] [PERSON] складає 274 652,38 грн., та успадкована [PERSON] як недоодержана пенсія - 274 652,38 грн. (а.с. 10), виплачена недоотримана пенсія - 265 900,00 грн., то невиплачена пенсія, яка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] складає 8 752,38 грн., яка повинна бути виплачена позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2). Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в розмірі 8 752,38 грн. на користь позивача [PERSON] з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог представника позивача [PERSON] - адвоката Гостренко С.Д. про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії померлої рідної сестри за період з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року суд зазначає наступне. Представник позивача зазначає, що до спадщини померлої сестри повинна була увійти інша сума, яку відповідач приховав від нотаріуса, а саме недоотримана пенсія померлої [PERSON] , 1949 року народження, за періоди: з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року . Згідно з Розрахунком недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за період з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року, наданого представником позивача, сума недоотриманої пенсії за 2015 рік становить 29 135,70 грн., за 2016 рік - 31784,40 грн., за 2017 рік - 47 072,88 грн., за 2018 рік - 20 986,07 грн., а всього 128 979,05 грн. (а.с.14-15). [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Бахмутсько- Лиманському об`єднаному управлінні та отримувала пенсію за віком як внутрішньо-переміщена особа. 01 лютого 2015 року наведену вище пенсію було призупинено до з`ясування фактичного місця проживання. Як зазначає відповідач, за поновленням пенсійних виплат, переведенням або зі скаргою на дії органів Фонду [PERSON] не зверталась. Отже, припинення нарахування пенсії [PERSON] здійснено з 01 лютого 2015 року, тобто за життя [PERSON] , але остання у встановленому законом порядку не оскаржила дії відповідача, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб поновити нарахування пенсії, а отже, пенсія їй за життя за період з лютого 2015 року по березень 2018 року не призначалася, а тому вона не може входити до складу спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , тобто через п`ять років від дати прийняття відповідачем рішення про припинення виплати пенсії, тому [PERSON] , як спадкоємець, не має права вимоги до відповідача про стягнення вказаних сум за вищевказаний період, оскільки таке право належало виключно спадкодавцю, який дії відповідача щодо припинення нарахування належних йому виплат не оскаржувала. З огляду на викладене у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача недоотриманої пенсії померлої рідної сестри позивача за період з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року у розмірі 128 979,05 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог представника позивача [PERSON] - адвоката Гостренко С.Д. та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в розмірі 8 752,38 грн., а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача недоотриманої пенсії померлої рідної сестри позивача за період з 01 лютого 2015 року по 22 березня 2018 року у розмірі 128 979,05 грн. слід відмовити. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. п. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн. (а.с.1). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в розмірі 8 752,38 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 6,35 % ((8 752,38 грн. -задоволені вимоги) / ( 137 731,00 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 87 грн. 50 коп. (1378,00 грн. - сплачений судовий збір * 6,35 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial