Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі свого представника адвоката Турчинського М.І. звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою (а.с.2-5зворот). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позову (а.с.32-32зворот). 14.07.2021 позивачем ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі представника адвоката Турчинського М.І. надано до суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд: стягнути солідарно з відповідача [PERSON] , відповідача [PERSON] , відповідача [PERSON] на користь позивача, заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2018 по 01.03.2021 в загальному розмірі 10243,52 грн. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, представник позивача зазначає, що рішенням виконкому Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 ТОВ «Місто для людей Енергодар» починаючи з 01.08.2018 обслуговує багатоквартирні будинку в місті Енергодарі. 08.06.2018 укладено Договір №08/06/2018-150 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Місто для людей Енергодар» та від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] - міським головою міста Енергодара [PERSON] якого уповноважено на укладання цього договору пунктом 3 рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 06.06.2018 №161. Відповідно до вказаного Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 5 Договору визначено розмір і форму оплати послуг управителя відповідно до якого, замовник сплачує за надані послуги управителем щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень в розмірі 6,45 гривні на місяця за 1 квадратний метр у загальній площі житлового або нежитлового приміщенні у об`єкті яке перебуває у власності або у користуванні кожного зі співвласників. На відповідачів зареєстрованих за адресою [ADDRESS] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та у період з 01.08.2018 по 01.03.2021 надано послуги з управління багатоквартирним будинком за які кожного місяця відповідачі повинні вносити оплату по своїй квартирі в розмірі 321,21 грн., яка розраховується за формулою: тариф х загальну площу квартири. Проте, відповідачі за надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком оплату не здійснювали, в наслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 10243,52 грн., у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом (а.с.35-39). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.07.2021 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і запропоновано відповідачам подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов у даній справі (а.с.44-44зворот). Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. В судове засідання представник позивача ТОВ «Місто для людей Енергодар» не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі (а.с.64-64зворот). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась надала письмовий відзив в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що недоведені відповідними належними доказами які б підтверджували надання позивачем послуг про які зазначено в позові, заперечуючи фактичне їх надання позивачем. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.67-67зворот). Заяв або клопотань про відкладення слухання справи відповідачем [PERSON] надано не було. В судове засідання відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з`явилась, про розгляд справи судом повідомлялись в порядку визначеному п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та відповідно до рекомендованого повідомлення (а.с.65) поштове відправлення із суду було відповідачами отримано. Відповідно до приписів п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] вважаються належним чином повідомленими про розгляд даної справи судом. Відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , не надавалось до суду заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзивів на позовну заяву, чи будь-яких інших заяв, клопотань. Враховуючи зазначене, відсутність підстав для відкладення розгляд справи визначених приписами ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим провести її розгляд без участі сторін на підставі наявних у справі матеріалів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Встановлено, що Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 06.06.2018 р. прийнято рішення №161 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків», виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками визначено ТОВ «Місто для людей Енергодар» за об`єктом конкурсу №1 та за об`єктом конкурсу №2 і уповноважено міського голову [PERSON] , від імені співвласників багатоквартирного будинку підписати з ТОВ «Місто для людей Енергодар» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за кожним багатоквартирним будинком що входив в об`єкт конкурсу №1 та конкурсу №2, строком на один рік (а.с.7). Відповідно до частин 1, 3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, яке виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Відповідно до п.14 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», із змінами, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до положень частини 5\~статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який набрав чинності 01.07.2015, в разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим\~Законом, співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі, якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово - комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таких органом. У такому разі ціна за послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Відповідно до п.5 ст.13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», наказом Міністерства регіонального розвитку,\~будівництва\~та житлово-комунального\~господарства України №150 від 13.06.2016 та зареєстрованого в Міністерстві\~юстиції України\~24.06.2016 за №893/29023, було затверджено «Порядок проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку», приписами пункту 6 розділу V якого було визначено, що протягом п`яти календарних днів з дня прийняття виконавчим органом місцевої ради рішення про призначення управителя з переможцем конкурсу укладається договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за кожним багатоквартирним будинком, що входив в об`єкт конкурсу, строком на один рік, який, від імені співвласників багатоквартирного будинку підписує уповноважена особа виконавчого органу місцевої ради, за рішенням якого призначається управитель. Судом не\~встановлено наявності\~доказів якими\~зазначене рішення\~Виконавчого комітету\~Енергодарської міської\~ради №161 від 06.06.2018 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» визнано недійсним чи його скасовано, у встановленому законом порядку. 08.06.2018 між співвласниками багатоквартирного будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , від імені яких діє Енергодарський міський голова Музика Павло Олексійович, якого уповноважено на укладання цього договору рішенням виконавчого комітету ЕМР від 06.06.2018 №161, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», надалі іменовані «Замовник», з однієї сторони та ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі директора Шепеленка Володимира Миколайовича, що діє на підставі Статуту, який надалі йменується «Управитель», з іншої сторони, було укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №08/06/2018-150 (далі Договір №08/06/2018-150) (а.с.8-10зворот) Відповідно даних Акту прийняття-передачі об`єкта в управління (з балансу), який є Додатком №1 до вказаного Договору (а.с.11-13зворот) та який згідно п.24 Договору №08/06/2018-150 є його невід`ємною частиною (а.с.10зворот) об`єкт за адресою: [ADDRESS] передано з управління КП «Підприємства комунальної власності» ЕМР в управління ТОВ «Місто для людей Енергодар». Відповідно до ч.2\~ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.\~Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до\~Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку»\~визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватись виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку визначених таким договором. Відповідно до п.5 Договору №08/06/2018-150, сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень 6,45 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників (а.с.8). Відповідно до п.20, 21 Договору №08/06/2018-150, надання послуг з управління багатоквартирним будинком розпочалось з 01.08.2018 та Договір діє до 08.06.2019 (а.с.10), в силу положень ч.6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Наявності повідомлень про відмову від договору, судом не встановлено. У постанові від 16.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом не встановлено наявності доказів які б свідчили на те, що Договір №08/06/2018-150 припинено з підстав визначених як умовами самого Договору так і його скасовано чи визнано недійсним в цілому або частини його умов, у встановленому законом порядку та не є предметом даного позову визнання недійсним Договору №08/06/2018-150. Слід зазначити, що Договір №08/06/2018-150 є колективним, тому обов`язкове укладення індивідуального Договору з кожним зі споживачів не потребується. Матеріали справи не містять доказів, що у заявлений позивачем період, тобто з 01.08.2018 до 01.03.2021 надавачем послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: будинок [ADDRESS] було визначено іншу особу. Враховуючи зазначене, саме позивач «ТОВ «МДЛ м.Енергодар» у вказаний період був надавачем послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: будинок [ADDRESS] . Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст.509, 525, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню\~як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Пунктом 1 Договору №08/06/2018-150 визначено зобов`язання управителя надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі мешканців об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника. Відповідно до приписів положень ст.12, ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV в редакції від 26.11.2016, яка була чинна на час прийняття Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради рішення №161 від 06.06.2018 та укладання Договору №08/06/2018-150, послуги, що відповідно до п.1 Договору №08/06/2018-150 зобов`язався надавати ТОВ «Місто для людей Енергодар», відносились до житлово-комунальних послуг. На час надання послуг з управління багатоквартирним будинком за Договором №08/06/2018-150, був чинним Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, частиною 1 статті 5 якого, послугу з управління багатоквартирним будинком віднесено до житлово-комунальної послуги, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно змісту підпунктів 2, 7, 11 пункту 10 Договору №08/06/2018-150, управитель (тобто ТОВ «Місто для людей Енергодар») зобов`язався: надавати послуги відповідно до вимог правил управління будинком; планувати на провадити діяльність з управління об`єктом відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил; укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцям об`єкта в установленому законодавством порядку, здійснювати контроль за своєчасним наданням зазначених послуг відповідної якості, проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі (а.с.9). Відповідно до ч.1, ч.5 ст.16 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. У разі настання перерв, визначених цією статтею, плата за відповідні житлово-комунальні послуги за час таких перерв не нараховується. Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг укладеного безпосередньо зі споживачем послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до правової позиції викладеної в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані). Отже, обов`язок відповідачів зі сплати послуг не залежить від обставин укладення договору безпосередньо з самим споживачем та не є підставою для їх несплати за відсутності відповідного договору, а залежить від того, чи були такі послуги фактично надані та їх обсягу, а не лише нараховані. Позивачем заявляється до солідарного стягнення з відповідача [PERSON] , відповідача [PERSON] , відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2018 по 01.03.2010 в загальному розмірі 10243,52 грн., розрахунок якої наводиться позивачем у Довідці №01/289-03 від 29.04.2021 (далі Довідка), з якої також встановлено що на відповідача [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким і нараховувалась заборгованість (а.с.6). Вирішуючи питання в частині стягнення заявленого розміру заборгованості з відповідачів, крім вказаної вище Довідки в якій зазначено розмір заборгованості розрахованої позивачем (а.с.6), судом не встановлено наявності в матеріалах справи будь-яких інших доказів фактичного надання послуг, як на це зазначає у своїх правових позиціях Верховний Суд, як-то: акти виконаних робіт, кошторис понесених витрат, тощо, не зазначено і у розрахунку заборгованості видів послуг та їх вартості, періодичності їх надання, а відповідачем [PERSON] заперечується їх надання. Іншого розрахунку, належних обґрунтувань та доказів на доведення відповідності проведеного позивачем розрахунку фактично наданим за ним послугам і понесеним витратам суду надано не було. Відповідно до вимог ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не вказувалось про неможливість надання разом з позовною заявою доказів обставин на які він посилається і доведення здійсненого ним розрахунку розміру заборгованості. Клопотань про витребування доказів, в разі неможливості їх надання позивачем (ч.1 ст.84 ЦПК України), суду не заявлялось. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей\~12 та\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77-80 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив правовий висновок про те, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи недоведеність позивачем належними доказами, які без сумніву свідчать на фактичне надання відповідачам послуги з управління багатоквартирним у будинку [ADDRESS] у період який заявляється позивачем до стягнення з 01.08.2018 до 01.03.2021 у заявленому розмірі 10243,52 грн., у суду відсутні підстави для покладення на відповідачів обов`язку з їх сплати. За зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. та витрат з правничої допомоги в сумі 1000 грн. (а.с.39). Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати\~ на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частини 1 та пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи зазначені положення законодавства, висновок суду про відмову в задоволенні позову, не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача як судовий збір так і витрати з правничої допомоги понесені позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed