Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Черкаській області про вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2015 року позов Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації до [PERSON] про поверенння та вилучення предмету гуманітарної допомоги задоволено. Вилучено у [PERSON] автомобіль марки «Тойота Авенсіс», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1762 см.куб., номер двигуна № [NUMBER] , колір зелений, митною вартістю 43939,55 грн з передачею його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 53261444 з примусового виконання виконавчого листа № 712/605/15-ц, виданого 18.06.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси. 24 квітня 2017 року, в рамках ВП № 53261444, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувау в натурі). Позивач вважає, що оскільки відносно нього відсутні будь-які виконавчі провадження, тому, всі дані мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників. Крім того, наявність запису в реєстрі боржників порушує та обмежує його конституційні права. Просить суд зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про боржника [PERSON] з Єдиного реєстру боржників, внесених у звязку з відкриттям виконавчого провадження № 53261444. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 27 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало ВП відносно [PERSON] № 53261444 з виконання виконавчого листа № 712/605/15-ц, видного 18.06.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси про вилучення у [PERSON] автомобіля марки «Тойота Авенсіс», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1762 см.куб., номер двигуна № [NUMBER] , колір зелений, митною вартістю 43939,55 грн з передачею його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. 24 квітня 2017 року, в рамках ВП № 53261444, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувау в натурі). Зазначили, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено випадку виключення боржника з Єдиного реєстру боржників у разі повернення виконавчого документу на підставі п.6 ч.1 ст. 37 цього Закону, що є обґрунтованим, оскільки таке повернення не свідчить про повне фактичне виконання виконавчого документа та не виключає його повторну подачу для примусового виконання. Такі самі положення передбачені розділом Х «Єдиний реєстр боржників» Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016. За вказаних обставин вважають, що позов є необґрунтованим та таким що не підлягають до задоволення. Треті особи до суду з заявами чи клопотаннями не зверталися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2015 року позов Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації до [PERSON] про поверенння та вилучення предмету гуманітарної допомоги задоволено. Вилучено у [PERSON] автомобіль марки «Тойота Авенсіс», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1762 см.куб., номер двигуна № [NUMBER] , колір зелений, митною вартістю 43939,55 грн з передачею його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 53261444 з примусового виконання виконавчого листа № 712/605/15-ц, виданого 18.06.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси. 24 квітня 2017 року, в рамках ВП № 53261444, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувау в натурі). Станом на дату звернення [PERSON] з позовною заявою до суду, в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про те, що [PERSON] є боржником по виконавчому провадженні № 53261444. Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом, позивач указає на те, що виконавче провадження № 53261444 закрите, виконавчий лист повернутий стягувачу через відсутність майна у боржника, крім того строк пред`явлення виконавчого документу до виконання стягувачем пропущено, а відтак є всі підстави для виключення відносно нього запису у Єдиному реєстрі боржників. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди . Згідно із ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 Закону №1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (ч.1). Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2). Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5). Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (ч.6). Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У свою чергу, пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п.11). Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Так, згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1) про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників. З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. При цьому, судом встановлено, в даному випадку, виконавче провадження №53261444 було відкрито з підстав виконання виконавчого листа № 712/605/15-ц, виданого 18.06.2015 Соснівським районним судо м. Черкаси, який постановою державного виконавця від 24.04.2017 було повернуто стягувачу. Так, слід зазначити, що відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до ч.5, 6 ст. 12 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Доказів того, що стягувач звертався із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання матеріали справи не містять. При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Оскільки виконавче провадження № 53261444 відносно [PERSON] закрито та не перебуває на виконанні у Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Київ), позивач перестав бути боржником у розумінні Закону №1404-VІІІ. У зв`язку з цим, наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, при відсутності положень законодавства про можливість його виключення після завершення виконавчого провадження, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті. Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно зобов`язання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомомсті про боржника [PERSON] з Єдиного реєстру боржників, внесених у звязку з відкриттям виконавчого провадження № 53261444, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено та відповідачем не спростовано порушення встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved