Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 2014 року. Від шлюбу в сторін дітей немає. Позивачка вказала, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя у сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, відмовилась від надання строку на примирення. Відповідач подав заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутності. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд, згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснює. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. 11 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с.6). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, на примирення не згідні, внаслідок чого позов необхідно задовольнити. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд стягує з відповідача, понесені позивачкою витрати на оплату судового збору у сумі 908 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved