Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

14.09.2021 р. [PERSON] , звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеню позовною заявою у якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських (материнських) прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10.06. 2016 р. Святошинським районним у м. Києві відділом державної РАЦС територіального управління юстиції у місті Києві. Позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10.06. 2016 р. Святошинським районним у м. Києві відділом державної РАЦС територіального управління юстиції у місті Києві. Призначити [PERSON] опікуном онуки та передати [PERSON] , [INFO] . Позивачу для її подальшого влаштування. Внести запис про позбавлення [PERSON] [INFO] прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до Державного реєстру цивільного стану громадян. Внести запис про позбавлення [PERSON] , [INFO] прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до Державного реєстру цивільного стану громадян. Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов обгрунтовано нехтуванням батьками дитини своїми батьківськими обов`язками, відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини та їх виховання, не спілкуються з донькою в тому обсязі, який необхідний для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до дитини, не створюють умови для нормальної життєдіяльності, що негативно впливає, у тому числі й на фізичний розвиток, як складову виховання. Крім того, з урахуванням потреб [PERSON] , [INFO] (дитина-інвалід), така поведінка батьків вкрай негативно відображується на малолітній дитині. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачі не скористались правом надання відзиву. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про день, час розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Третя особа явку свого представника не забезпечила, судом отриманий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2015 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за №2950. В даном шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Святошинським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1563). З матеріалів справи, а саме: акту передачі дитини [PERSON] від 19.04.2016 р., копій паспортів сторін, з листу Служби у справах дітей та сім`ї Святошинськох районної в м. Києві державної адміністрації від 22.09.2020 р. № 40-2488 вбачається, що [PERSON] є бабусею [PERSON] . З листу Служби у справах дітей та сім`ї Святошинськох районної в м. Києві державної адміністрації від 01.06.2021 р. № 40-1445, вбачається, що дитина [PERSON] передана на виховання бабусі [PERSON] . Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до висновку Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації від 04.11.2021 р. [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавляти батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене суд вважає за доцільне і в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення аліментів та стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного з батьків. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном над малолітньою дитиною, оскільки така вимога є передчасною та опіка може бути призначена судом за поданням органу опіки і піклування, що передбачено ч.3 ст. 60 ЦК України. Суд відмовляє у вимозі про внесення запису до Державного реєстру цивільного стану громадян, оскільки дане рішення у справі є підставою для вчинення такої дії відповідними органами реєстрації.

Outcome: partial