Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів присуджених Жидачівським районним судом Львівської області 28.12.2012 в сумі 500 грн. 00 коп. з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1\~500 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка покликалася\~на те,\~що рішенням\~Жидачівського районного\~суду Львівської\~області з\~ [PERSON] \~стягуються аліменти\~ на\~утримання спільної\~дочки в\~сумі 500\~грн.\~щомісячно,\~але на\~даний час\~ця сума\~мізерна.\~Не дивлячись\~на таку\~маленьку суму\~аліментів,\~відповідач і\~її не\~сплачує,\~заборгувавши станом\~на листопад\~2021\~року 77\~813\~грн.\~15\~коп.\~Оскільки дочка\~росте,\~через що\~майже весь\~свій заробіток\~позивачка витрачає\~на дочку.\~Відповідач жодної\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дочки не\~надає,\~не цікавиться\~дочкою,\~не займається\~її вихованням.\~В даний\~час їй\~стало відомо,\~що у відповідача\~змінився матеріальний\~стан у\~кращу сторону. Якщо він раніше перебивався тимчасовими заробітками і офіційно не працював, то вже тривалий час працює у Польщі, де має непогані заробітки, а тому вона вирішила звернутися до суду із даним позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 14.02.2022 /а.с.15-16/. Розгляд справи по суті відбувся 14.02.2022 за відсутності сторін. Позивачка, [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду у судове засідання не з`явилася. Подала заяву в якій просить зменшити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Радович Б.Р. подав заяву в якій не заперечує проти задоволення позову щодо стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1500,00 грн. в місяць. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони по справі є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 24.09.2015 виконавчим комітетом відділом ДРАЦС Жидачівського РУЮ у Львівській області /а.с.3/ Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.201 у справі №1307/2533/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.6/ Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 28.12.2012 у справі №1307/2534/2012 з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 (п"ятсот) грн. щомісячно. /а.с.5/ Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 29.11.2021 [PERSON] нараховано заборгованість зі сплати аліментів у сумі 77\~813,15 грн. /а.с.7-8/ Згідно довідки про склад сім`її станом на 01.11.2021 [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] /а.с.4/ Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми\~Конституції України,\~Сімейного кодексу України. Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує положення статей 8,11,12 ЗУ «Про охорону дитинства»(26 квітня 2001 року № 2402-III). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з приписами абзацу 2 частини 3\~статті 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком від\~6\~до 18\~років становить\~з 1\~січня 2022\~року\~ - 2618 гривень. Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року N\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує, що в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво19. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а відтак при прийнятті рішення суд враховує визнання відповідачем позову. Враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги витрати, які необхідні для утримання та виховання дитини, необхідність створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, рівність прав батьків щодо обов`язку утримання дитини та моменту з якого проводиться стягнення, в зв`язку з чим суд доходить до переконання про необхідність зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням суду, на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1 500,00 грн щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі. Право на отримання позивачкою аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , розмірі 1\~500,00 грн., визнається відповідачем, відтак, дана обставина в силу приписів частини 1ст.\~82\~ЦПК України не потребує доказуванню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити повністю. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Щодо розподілу судових витрат. Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 454,00 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 454,00 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved