Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи позов тим, що з 07.05.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Однак відповідач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку. З моменту припинення шлюбних відносин чоловік ухиляється від утримання їхніх дітей, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Діти проживають разом з нею у їхній спільно придбаній за час шлюбу квартирі і повністю знаходяться на її утриманні. Однак вона не має можливості самостійно забезпечити їм належний\~ рівень життя. Вона працює, однак зарплата не велика, а знайти більш оплачувану роботу у і доглядати за двома малолітніми дітьми, які періодично хворіють, досить складно. Діти відвідуть дошкільний дитячий заклад,\~ гуртки, за які вона додатково оплачує. Відповідач матеріально забезпечений, їздить на заробітки за кордон і їй відомо, що він достатньо заробляє, інших утриманців немає.\~ Просить стягнувати з відповідача\~ аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 500 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. З урахуванням думки представника позивачки та\~ положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.08.2021 року, яке залешено без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.12.2021 року, шлюб між сторонами розірвано.\~ Дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матірю(а.с.30-31, 32-37). Згідно копії свідоцтв про народження Серія [NUMBER] виданого 10.10.2014 року\~ та Серії [NUMBER] виданого 24.04.2018 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до довідки виданої Вовчинецьким комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) Ластів`ятко 17.11.2021 року, [PERSON] відвідує Вовчинецький комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) Ластів`ятко\~ з 01.09.2020 року по теперішній час. Вартість за одне відвідування закладу складає 29, 00 грн. (а.с.10) . Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, про такий вид аліментів просить позивачка. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів його матеріального становища, однак він є працездатним і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2022 рік, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 24.11.2021 року. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та зможе забезпечити їм належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Позивачкою надано суду договір про надання правової допомоги від 17.11.2021 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 17.11.2021 року, акт про обсяг наданої правової домомоги за договором від 17.11.2021 року та копію квитанції про сплату за послугу про надання правової допомоги у розмірі 1 250 грн (а.с.13,14, 15,16). Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 1 250,00 грн. за надання правової допомоги. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 133, 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved