Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення, просить скасувати обтяження у виді заборони на відчуження нерухомого майна, накладене на житловий будинок по [ADDRESS] на підставі повідомлення б/н Звенигородського РО «Сільгосптехніка», зареєстроване 17.05.2007 року за № 44240775. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку по [ADDRESS] та належало спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 22.09.1981 року, виданого Звенигородським комбінатом комунальних підприємств та зареєстрованим в Черкаському ОБТІ за № 4631.Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори та 30.09.2021 року отримав свідоцтво про право на спадщину, яка складається з вказаного житлового будинку. Під час реєстрації права власності на житловий буднок позивач дізнався, що на підставі повідомлення без номера Звенигородського РО «Сільгосптехніка» 17.05.2007 року було зареєстровано заборону на відчуження вказаного нерухомого майна. Особою, майно якої обтяжується вказано [PERSON] , який проживає по сусідству за адресою [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] не має жодного відношення до будинку позивача, а позивач чи його батько не мали жодних відносин із Звенигородським РО «Сільгосптехніка» накладення заборони на його майно вважає помилковим та таким, що порушує його права як власника. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовну заяву підтримали повністю, просили задовольнити. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2021 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 було задоволено клопотання позивача та замінено неналежного позивача Звенигородську міську раду на належного - [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання відповідач не з`явився. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народися [INFO] та його батьком був [PERSON] (спадкова справа). [PERSON] помер [INFO] та позивач [PERSON] вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. 30.09.2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку по [ADDRESS] загальною площею 68,7 кв.м. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Звенигородським комбінатом комунальних підприємств 22.09.1981 року на підставі рішення виконкому Звенигородської міської ради народних депутатів № 10 від 16.09.1981 року на заміну Свідоцтва на забудову від 04.04.1978 року (спадкова справа) 30.09.2021 року приватний нотаріус Бедрата-Скляр Н.М. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційна справа) В ході реєстрації права власності було встановлено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить запис про обтяження 44240775 від 17.05.2007 року на підставі повідомлення б/н, видавник: Звенигородське РО «Сільгосптехніка», вид обтяження: заборона на нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] (а.с. 14) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2021 №02-31 [PERSON] відмовлено у знятті заборони на відчуження нерухомого майна, накладене на житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виплату боргу. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до пункту 5.1 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованому в МЮУ 22.07.2012 року за №282/20595 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, серед іншого, за рішенням суду. При накладенні заборони відчуження на нерухоме майно процедура реєстрації у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентується Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від 09.06.1999 року №31/5, у відповідності до п.2.1 якого підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси позивача, як власника майна, оскільки наявна заборона відчуження на належне йому майно на даний час не має жодних правових юридичних підстав, суд вважає вимоги позивача підставними та обґрунтованими. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved