Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, вимоги якої представник мотивував тим, що у відповідності з Договором дарування від 17 вересня 2008 року його довіритель став власником 46/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно цього Договору Дарувальником був гр. [PERSON] . Першим власником даної частини житлового будинку був гр. [PERSON] , який спочатку згідно Договору дарування від 10 жовтня 2003 року подарував цю частину гр. [PERSON] , а остання згідно Договору дарування від 29 вересня 2004 року подарувала його гр. [PERSON] . Рішенням виконкому від 24 грудня 1997 року, ще первісному власнику, а саме гр. [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 203 кв.м. Інша частина даного житлового будинку, а саме 54/100, належить гр. [PERSON] . За час володіння даним майном, його довіритель неодноразово пропонував іншому співвласнику добровільно здійснити виділ часток та узаконити це, щоб в подальшому мати змогу приватизувати земельні ділянки під кожній з виділених часток. Але останній не бажає це добровільно робити. Більш того, ще за часів інших власників, ця частина житлового будинку, а саме 46/100 була відокремлена парканом, а в подальшому інший співвласник (Відповідач у справі) зніс свою частину будинку, і на своїй земельній ділянці побудував інший будинок. На даний час земельна ділянка під частиною житлового будинку, що належить його довірителю, не оформлена і знаходиться лише у нього в користуванні, власником її є Скадовська міська рада Скадовського району Херсонської області. Посилаючись на вказані обставини та положення статей 328, 355, 364, 367, 369, 370 Цивільного кодексу України, представник позивача просив суд виділити у приватну власність, в окрему ізольовану цілу частку [PERSON] , 46/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з: житлового будинку літ. «А», в тому числі коридору, площею 3,6 кв.м., позначеного на схемі 1-1, житлової кімнати, площею 13,9 кв.м., позначеної на схемі 1-4, душу літ. «Ж», туалету літ. «З», водопроводу, позначеного на схемі №1; огорожі, позначеної на схемі №2, №4, вимощення, позначеного на схемі №1, визнавши таким чином за ним право особистої власності на вищевказане нерухоме майно та припинивши за ним право спільної часткової власності на вищевказане нерухоме майно; визначити порядок користування земельною ділянкою, що закріплена за домоволодінням по [ADDRESS] , згідно рішення виконкому №280 від 24 грудня 1997 року, а саме [PERSON] , виділити в індивідуальне користування земельну ділянку загальною площею 203,0 кв.м., вхід на ділянку організувати з [ADDRESS] , через існуючу хвіртку №4, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати за надання юридичної допомоги. Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 21). Ухвалою суду від 17 січня 2022 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 43-44). Представником позивача подано заяву з проханням розгляд справи провести без його участі, позовну заяву підтримує. Також просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати понесені позивачем на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за відомим місцем проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Представник Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, при вирішенні позову покладався на розсуд суду. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Статтею 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). За змістом частин першої та шостої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 77 та частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 17 вересня 2008 року [PERSON] став власником 46/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . За змістом цього Договору Дарувальником зазначено [PERSON] (а.с. 7, 8). Першим власником даної частини житлового будинку був гр. [PERSON] , який спочатку згідно Договору дарування від 10 жовтня 2003 року подарував цю частину гр. [PERSON] , а остання згідно Договору дарування від 29 вересня 2004 року подарувала його гр. [PERSON] (а.с. 9, 10). Рішенням виконкому Скадовської міської ради №280 від 24 грудня 1997 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 203 кв.м. (а.с. 11). Інша частина даного житлового будинку, а саме 54/100, на підставі Договору купівлі-продажу від 14 липня 1997 року належить гр. [PERSON] , що підтверджується змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 жовтня 2021 року (а.с. 16-17). Як стверджує представник позивача, ще за часів інших власників, ця частина житлового будинку, а саме 46/100 була відокремлена парканом, а в подальшому інший співвласник (Відповідач у справі) зніс свою частину будинку, і на своїй земельній ділянці побудував інший будинок. Дане твердження підтверджується довідкою з БТІ, та технічним паспортом на частину житлового будинку [PERSON] , де зазначено, що при обстежені належної [PERSON] частини житлового будинку встановлено, що остання знесена (а.с. 12, 13-15). Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Частиною першою статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно частини другої статті 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України) якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За змістом частини четвертої статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано будь-якими іншими доказами, що частина спірного житлового будинку належна позивачу в розмірі 46/100 відокремлена й фактично становить окремий об`єкт нерухомого майна, належна відповідачу частина житлового будинку знесена. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою, третьою та четвертою статті 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом частин п?ятої та шостої вказаної статті, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1816,00 грн. (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідача. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часу витраченого ним в судових засіданнях, суд визначає в сумі 2000,00 грн., розмір яких підтверджується актом виконаних робіт від 07 жовтня 2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру від цієї ж дати, а також документами про повноваження представника.

Outcome: approved