Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Михайлівської селищної ради Василівського (Михайлівського) району Запорізької області, [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивач, як спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , в наслідок чого була заведена спадкова справа за №28 за 2021 рік. У заяві позивача спадщиною зазначено квартира [ADDRESS] . Крім позивача спадкоємцями за законом є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Проте Постановою приватного нотаріуса Ворожбянової Л.М. Василівського районного нотаріального округу від 14 грудня 2021 року № 1557/28-2021/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності на спадкове майно. У зв`язку з чим позивач просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 року, на підставі наказу від 8 вересня 1995 року №222, на праві приватної, спільної (сумісної) власності, зареєстроване в реєстровій книзі №18 р. 318 за [PERSON] . Крім того, визнати за нею право власності за законом в порядку спадкування, після померлого [INFO] брата [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] та за життя належала йому на праві приватної, спільної (сумісної) власності. Ухвалою суду від 5 січня 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 6 січня 2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової Л.В. копію, завірену належним чином, спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа №28 за 2021 рік). 31 січня 2022 року до суду від приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової Л.В. надійшли витребувані матеріали спадкової справи. Ухвалою суду від 2 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , а підготовче засіданні відкладено на 10 год 00 хв 14 лютого 2022 року. Копію вказаної ухвали разом з позовною заявою і додатками до неї направлено співвідповідачу - [PERSON] . 14 лютого 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. В судове засідання співвідповідач [PERSON] не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 44). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 40). На праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] та яка належала їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 року, яке видане представництвом фонду держмайна України Михайлівського району. В Свідоцтві про право власності на житло від 8 вересня 1995 року, яке видане представництвом фонду держмайна України Михайлівського району прізвище [PERSON] записано невірно, а саме записано « [PERSON] ». (а.с. 13). Таким чином судом встановлено, що в Свідоцтві про право власності на житло від 8 вересня 1995 року, яке видане представництвом фонду держмайна України Михайлівського району, має місце помилка в написанні прізвища співвласника квартири [ADDRESS] , а саме замість вірного « [PERSON] » зазначене невірне « [PERSON] ». Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області 27 вересня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та встановлено факт належності правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 р., на підставі наказу від 8 вересня 1995 року № 222, на праві приватної, спільної (сумісної) власності, зареєстроване в реєстровій книзі № 18 р. 318 за [PERSON] . Визнано за [PERSON] право спільної сумісної власності, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] (а.с. 80-82). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку. що зазначену помилку у написанні прізвища співвласника майна позивач самостійно не має можливості усунути, а в матеріалах справи є доказ належності вказаного свідоцтва саме [PERSON] . У зв`язку з цим вимога позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (Свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 року, яке видане представництвом фонду держмайна України Михайлівського району) [PERSON] С.І. підлягає задоволенню. Згідно довідки КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» № 836 від 9 листопада 2021 року, за даними технічної інвентаризації, квартира яка розташована в [ADDRESS] , має таку технічну характеристику: трикімнатна квартира, 1963 року будівництва, стіни цегляні, загальна площа квартири - 49,5 кв.м., житлова площа - 36,8 кв.м. (а.с. 14). Відповідно до довідки КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» № 302 від 27 квітня 2021 року, інвентарізаційна вартість квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 26 квітня 2021 року становить 40289 грн. (а.с.15). З довідки КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентарізаційне бюро» № 357 від 26 травня 2021 р. вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] по праву спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 року (а.с. 16). Згідно матеріалів спадкової справи №28/2021 заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Крім того, встановлено, що після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є його сестра [PERSON] , на адресу якої 11 березня 2021 року приватним нотаріусом направлено повідомлення про відкриття спадщини (а.с.56). З заявами про прийняття спадщини або відмови від неї, [PERSON] не зверталась. Згідно матеріалів спадкової справи №98/2002 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 8 травня 2002 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заяви про прийняття спадщини. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області 27 вересня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та встановлено факт належності правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло від 8 вересня 1995 р., на підставі наказу від 8 вересня 1995 року № 222, на праві приватної, спільної (сумісної) власності, зареєстроване в реєстровій книзі № 18 р. 318 за [PERSON] . Визнано за [PERSON] право спільної сумісної власності, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] (а.с. 80-82). На виконання вказаного рішення суду, в Держаний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, було внесений запис № 2504629023040, про право приватної спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., від 14 грудня 2021 року, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що не був наданий документ, що підтверджує право власності на спадкове майно. (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] є його рідною сестрою, однак звернувшись до нотаріальної контори оформити своє право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved