Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у вересні 2021 р. ним було отримано від свого роботодавця, ТОВ «ВАТЕРЛІНІЯ», постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (далі - Постанова), яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною при примусовому виконані виконавчого напису №14114 виданого 19.06.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Із заробітної плати Позивача за жовтень 2021 р. було утримано на виконання Постанови суму у розмірі 1 254,50 грн.. На підставі звернення Позивача до Адвокатського бюро «Олега Попкова», приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. було надіслано адвокатський запит з проханням надати копію виконавчого напису №14114 виданого 19.06.2019 р., за яким було відкрито виконавче провадження № 59591828 від 19.07.2019 р. 20.09.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, яка відповідно до договору № 1 від 17.08.2021 р. тимчасово заміщує приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксану Анатоліївну, було надіслано відповідь на адвокатський запит та надано копію виконавчого напису № 14114 від 19.06.2019 р. та копію витягу із договору про заміщення приватного виконавця, діяльність якого зупинена № І від 17.08.2021 р. Позивач зазначає, що 11.03.2015 р. між позивачем та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - Відповідач), було укладено Договір карткового рахунку № 26256019120633 (далі - Договір), з лімітом овердрафту 1000 грн. та строком користування 60 місяців. Нотаріус у виконавчому написі зазначає, що строк платежу за Договором настав. Позивачем було допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 червня 2018 року по 05 червня 2019року. Сума заборгованості складає 15 999. 68 гривень (П`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 68 коп.), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4029, 04 гривень ; прострочена заборгованість за комісією - 0 гривень 0 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 6424, 1 гривень 10 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 58.76 гривень 76 коп.; строкова заборгованість за комісією - 0 гривень 0 коп.; строкова заборгованість за процентами - 154,55 гривень ; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі становить 5333,23 гривень 23 коп..За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувана в розмірі 500,00гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 16 499,68 гривень 68 коп. Позивач з даним виконавчим написом не погоджується виходячи з того, що станом на 11.11.2021 р. кредит Позивача є закритим від 30.09.2020 р.. що підтверджується копією витягу з Українського бюро кредитних історій. Крім того, позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було встановлено безспірність заборгованості позивача, а отже було порушено порядок вчинення умов виконавчого напису. Крім того, Відповідачем не було надіслано Позивачу письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. При цьому, неотримання боржником\~вимоги про\~усунення порушень\~за кредитним\~договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Позивач вважає, що даний виконавчий напис був вчинений з порушенням норм чинного законодавства а отже не підлягає виконанню. Нотаріус обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку з чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено незаконно, за відсутності документів, що підтверджують безспірність та з порушенням процедури його вчинення, проти виконавчого напису заперечує та просить суд визнати останній таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог, в якій просили задовольнити позовні вимоги позивача. Також просили стягнути з них на користь позивача 50 % сплаченого судового збору. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 11.03.2015 року позивачем [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», було укладено Договір карткового рахунку № [NUMBER] , з лімітом овердрафту 5000 грн. та строком користування 60 місяців (а.с.13). Так,\~19.06.2019\~року Приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Хара\~Н.С.\~вчинено виконавчий\~напис №\~14114,\~відповідно до\~якого з\~ [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№ 26256019120633\~від 11.03.2015року, укладеним ним із АТ «БАНК\~РЕНЕСАНС КАПІТАЛ»\~,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого\~є АКЦІОНЕРНЕ\~ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ\~БАНК»,\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 26256019120633\~від 11.03.2015року. Нотаріус у виконавчому написі зазначає, що строк платежу за Договором № 26256019120633 від 11.03.2015року настав. Позивачем було допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 червня 2018 року по 05 червня 2019року. Сума заборгованості складає 15 999. 68 гривень (П`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 68 коп.), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4029, 04 гривень ; прострочена заборгованість за комісією - 0 гривень 0 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 6424, 1 гривень 10 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 58.76 гривень 76 коп.; строкова заборгованість за комісією - 0 гривень 0 коп.; строкова заборгованість за процентами - 154,55 гривень ; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі становить 5333,23 гривень 23 коп..За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувана в розмірі 500,00гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 16 499,68 гривень 68 коп. (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 10.08.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату,пенсію, стипендію та інші доходи боржника за №5951828, відповідно якої звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с..8-9). Відповідно зазначеної постанови з заробітної плати позивача [PERSON] утримано суму боргу в розмірі 20 % від нарахованої заробітної плати після вирахування податків, а саме 1254,50 грн. Розподіл утриманої суми: 400 грн. витрати на проведення виконавчих дій, 85,45 грн. 1/10 від залишку утриманої суми на винагороду приватного виконавця, 769,05 грн. 9/10 від залишку утриманої суми на погашення тіла боргу. (а.с.10). Крім того,позивачем надано довідку з Українського бюро кредитних історій відповідно якого станом на 11.11.2021 р. кредит позивача є закритим від 30.09.2020 р.. (а.с.17). Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. З огляду на встановлені обставини справи, а також враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Крім того, позивачем в позові заявлено вимогу щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. В забезпечення заявлених вимог позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт №ОУ-0000011 здачі-прийняття робіт, квитанцію на оплату послуг адвоката насуму2000грн. від 15.11.2021р. (а.с.21-24). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 15.09.2021 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Олега Попкова» укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до якого вартість послуг визначено у розмірі 2000,00 грн.(а.с.21). На підтвердження сплати вартості юридичних послуг надано копію квитанції №0.0.2340306389.1 від 15.11.2021 року щодо внесення [PERSON] грошових коштів в сумі 2000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 15.09.2021 року (а.с.21). Обсяг наданих послуг підтверджується актом №ОУ-0000011 від 15.11.2021року про здачу-прийняття робіт (наданих послуг) (а.с.23). Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved