Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

29 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] в м. Ростов-на-Дону Ростовської області Російської Федерації помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкодавець склав заповіт на ім`я позивача. Позивач після смерті [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини у шестимісячний строк з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що батько знаходився за межами України та вона не мала з ним зв`язку і тривалий час не знала, що батько помер. У позивача існували непереборні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини не тільки на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, але і значний час в подальшому. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з зазначених поважних причин і просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька тривалістю у три місяці. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог (а.с. 27). Представник відповідача - Костянтинівської міської ради - в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність чинного законодавства, то видається, що правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Вважає, що обставини позивача не є поважними причинами пропуску строку. Просив в задоволення позовних вимог відмовити, розглянути справу за його відсутності. З`ясувавши позицію сторони позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Ростов-на-Дону Ростовської області Російської Федерації помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 червня 2021 року 96100053 Відділом запису актів цивільного стану адміністрації Ворошиловського району міста Ростова-на-Дону, актовий запис про смерть № 170209610005300313006 від 01 грудня 2020 року (а.с. 7,8). Згідно договору купівлі-продажу від 05 серпня 1998 року посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., зареєстрованого в реєстрі за №31969 (а.с. 14) [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20302410 від 20 вересня 2008 року (а.с. 15), а також технічним паспортом на зазначену квартиру (а.с. 12-13). Позивач [PERSON] , [INFO] (а.с. 2) є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 5), у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). 06 серпня 1998 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П. 06 серпня 1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-1986 (а.с. 9). за яким належну йому квартиру номер [ADDRESS] заповів [PERSON] . З довідки КП «СЄЗ №1» №1334 від 22 листопада 2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] , [INFO] , квартиронаймач, зареєстрований з 15 листопада 2007 року, померла [INFO] , знятий з реєстрації 17 листопада 2021 року (а.с. 16). З паспортних даних [PERSON] , [INFO] (а.с. 4) та довідки №63524 про реєстрацію місця проживання (а.с. 11) вбачається її реєстрація за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тобто не прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Вікулкіною Г.В. від 25 листопада 2021 року № 2771/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру номер [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Костянтинівської ДНК (а.с. 23) та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру №68090802, №68090793, сформованих Костянтинівською державною нотаріальною конторою 13 січня 2022 року (а.с. 24, 25, 26), у реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] та наявна інформація щодо посвідчення заповіту від імені [PERSON] , заповіт: номер у спадковому реєстрі 2052892, стан: чинний, бланки: ААМ 691860, номер в реєстрі нотаріальних дій: 3-1986, дата посвідчення: 06.08.1998, інформація про заповідача: [PERSON] , дата та місце народження: 1961. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, за життя [PERSON] квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі №565/1145/17 викладено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач пропустила вказаний строк з поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved