Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17.08.1985 року Великолепетиським відділом запису актів громадського стану було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , актовий запис № 67. Від спільного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Але відповідач у позасудовому порядку розірвати шлюб не бажає. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення він не згодний. На підставі ч. 2 ст. 104, ст. 105, 110, 112 СК України просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 серпня 1985 року Великолепетиським відділом запису актів громадянського стану, актовий запис № 67. 15.11.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 23.12.2021 року ухвалою суду за клопотанням відповідача по справі сторонам надано строк на примирення тривалістю один місяць. 08.02.2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про повторне надання строку про примирення, згідно якого просить суд відтермінувати розгляд справи про розірвання шлюбу, оскільки її чоловік [PERSON] перебуваючи на обліку в Херсонському психоневрологічному диспансері, вже на протязі шести місяців відмовляється від призначених йому щомісячних консультацій та відмовляється від прийому ліків (по цинічному наполяганні його родичів). Допускає, що ці обставини позбавляють його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку (враховуючи постійний тиск на нього з боку родичів, які наполягають на їхньому розлучені, продажу будинку, земельних паїв, та переїзду до них). Просить суд врахувати всі ці обставини та надати максимально можливий строк для примирення, аби вона та їхні діти мали змогу вмовити [PERSON] звернутися до лікаря та отримати лікування або оцінку його дій. Оскільки судом надавався строк на примирення подружжя, суд вважає, що клопотання відповідача про повторне надання строку для примирення подружжя задоволенню не підлягає. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справу без його участі, за період надання строку на примирення вони з дружиною не примирилися, тому просить суд задовольнити позов повністю та розірвати шлюб. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позов не визнає та вважає можливим зберегти сім`ю. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 17.08.1985 року Великолепетиським відділом запису актів громадського стану, між [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 1985 року укладено шлюб (прізвище дружини після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] »), про що складено відповідний актовий запис за № 67. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з серпня 1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини сторони припинили з причин відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За заявою позивача судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони. На підставі викладеного, п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved