Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.05.2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого не мають спільних дітей. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з кінця 2020 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливі. Подальше перебування у шлюбі суперечить її, позивача інтересам. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не бажає. Позивач [PERSON] просить: розірвати шлюб між нею, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] ; питання про зміну прізвище не ставилось; стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 908.00 гривень. Згідно ухвали суду від 10.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] копію ухвали суду від 10.11.2021 року, позовну заяву з додатками отримав 19.12.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800105495982, заяв, клопотань, відзиву не надав. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Статтею 113 СК України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюбу серії [NUMBER] , виданому повторно 13.06.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 26.05.2017 року, про що зроблено запис №53, прізвища після укладення шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно квитанції №NOW543487М від 27.09.2021 року [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908.00 гривень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Outcome: approved