Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина [PERSON] на період навчання до 15 травня 2022 року включно, починаючи з дня звернення з позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 15.10.2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2019 року [PERSON] навчається в Одеському професійно-технічному училищі машинобудування за спеціальністю «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», форма навчання денна. Дата закінчення навчання 15.05.2022 року. В серпні 2007 року за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу). Однак відповідач ухилявся від сплати аліментів, постійного місця роботи не мав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. [INFO] їх сину виповнилось 18 років. Матеріально сина підтримує лише позивач. Зазначає, що її матеріальної допомоги недостатньо для підтримки нормальної життєдіяльності сина, і це ставить його в скрутне матеріальне становище. Матеріальна допомога потрібна, оскільки син витрачає гроші на проїзд з пересадками у міському транспорті до училища та з училища до житла, харчування в училищі, придбання підручників та методичної літератури, придбання необхідного інструменту та сезонного одягу. Повідомляє, що відповідач інших дітей на утриманні не має та має змогу надавати на утримання сина матеріальну допомогу до закінчення ним навчання. Ухвалою судді від 20.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 22.11.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово позивача та представника, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1028. 15.10.2008 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.2008 року. 20 грудня 2007 року Дзержинським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 29.08.2007 року й до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2012 року, позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 02.08.2021 року [PERSON] з 04.07.2019 року зареєстрований разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після досягнення повноліття, [PERSON] з 01.09.2019 року продовжив навчання у Державному навчальному закладі «Одеське професійно-технічне училище машинобудування» на денній формі навчання, про що свідчить копія Довідки, виданої ДНЗ «Одеське професійно-технічне училище машинобудування» №348 від 20.07.2021 року. Крім того, судом встановлено, що позивач працює у КП «Одесміськелектротранс» мийником-прибиральником рухомого складу (2 разряд), загальна сума доходу за період з березня 2021 року по вересень 2021 року склала 78\~557,45 грн., про що свідчить довідка про доходи, видана КП «Одесміськелектротранс» від 11.01.2022 року. Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно із ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що відповідає принципам співмірності та справедливості. При цьому суд враховує той факт, що повнолітній [PERSON] здобуває вищу освіту, навчається на денній формі, стипендію не отримує, перебуває на утриманні позивача, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу, інших дітей на утриманні не має (доказів, що свідчили б про зворотне, відповідачем суду не надано). При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також не надання заперечень щодо позовних вимог відповідачем, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовною заявою була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.182, 183, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved