Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»(далі - ТОВ «Вердикт Капітал») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (далі приватний нотаріус) 28.09.2021 за реєстровим № 9801, з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнута заборгованість за кредитним договором № 500462060 від 19.02.2014, укладеним між ним та АТ «Альфа Банк», право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відповідно до договору від 28.01.2019, а згодом - ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору від 29.01.2019, в розмірі 45877 грн 03 коп, яка складається із заборгованості за процентами та комісією в сумі 27267 грн 23 коп. та інфляційних збитків в сумі 18109 грн 80 коп. за період з 29.01.2019 по 14.07.2021. 14.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. (далі приватний виконавець) на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 67876697. З вказаним виконавчим написом він не погоджується, оскільки кредитним договором № 500462060 від 19.02.2014 було встановлено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії, є 20.02.2016, тому строк позовної давності сплинув 20.02.2019, тобто вчинення виконавчого напису було поза межами строку позовної давності. Крім того цей виконавчий напис вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Також наданий нотаріусу кредитний договір укладений між ним та АТ «Альфа Банк» нотаріально не посвідчений. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подав. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово сповістили суд про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ухвалою судді від 19.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Згідно з ухвалою суду від 19.01.2022 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 19.02.2014 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500462060, згідно з яким ним було отримано кредитні кошти в розмірі 19523 грн 92 коп., зі сплатою за користування кредитом 14,99 % річних (п.2.2). Згідно з п.2.3 цього договору дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, є 20.02.2016 (п.2.3). Відповідно до п.2.6 договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів здійснюються щомісячно, рівними частинами в сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком до цього договору (а.с.15-16). 28.09.2021 приватний нотаріус Сазонова О.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 9801, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі договору відступлення права вимоги № 29-01\\19\\2 від 29.01.2019, яке у свою чергу набуло право вимоги у АТ «Альфа-Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2019-1АБ\\ВЕСТА від 28.01.2019, заборгованості за кредитним договором № 500462060_КІ від 19.02.2014, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , в сумі 45877 грн 03 коп., з яких: 3% річних за період з 29.01.2019 по 14.07.2021 в сумі 27267 грн 23 коп., інфляційні збитки за період з 29.01.2019 по 14.07.2021 в сумі 18109 грн 80 коп. (а.с.10). 14.12.2021 приватним виконавцем Олійником О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67876697 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.12). 12.01.2022 приватним виконавцем Олійником О.І. в рамках цього провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, яку він отримує у ПрАТ «ШУ «Покровське» (а.с.13). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями\~1077, 1078 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 28.09.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Кредитний договір від 19.02.2014, укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вчинення 28.09.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як зазначено вище, за приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з укладеним між Банком та позивачем кредитним договором від 19.02.2014 спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Отже оскільки договір встановлює обов`язок боржника повернути борг частинами, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитора вважається порушеним з моменту порушення боржником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання боржником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Такий підхід відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у справі № 444/95/12 від 28.03.2018. З наявних у справі доказів вбачається, що кредит видавався позивачу на строк до 20.02.2016, тобто останній платіж повинен бути внесений не пізніше 20.02.2016, ця дата є відправною для відрахування кінцевого трирічного строку, який закінчується 20.02.2019. Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 28.09.2021, тобто більше ніж через п`ять років з дня виникнення права вимоги, навіть за останніми платежем. Також викликає непорозуміння нарахування кредитної заборгованості позивача за період з 29.01.2019 по 14.07.2021, тоді як строк кредитування закінчився 20.02.2016. Нарахування відсотків поза межами кредитування є порушенням абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України. До такого висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Відтак нарахування за кредитом відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме: після 20.02.2019, вказує на безпідставність таких дій і необґрунтованість безспірності заборгованості. Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Встановлене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Також відповідачем та іншими учасниками справи не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідача права вимоги. З огляду на те, що позивачу не було відомо про відступлення первісним кредитором права вимоги за укладеним з ним кредитним договором, і відповідачем не надано доказів переходу до нього прав у зобов`язанні, у позивача на підставі ч.1 ст.517\~ЦК України\~виникає право\~не виконувати\~свого обов`язку\~новому кредиторові,\~що впливає\~на відсутність\~ факту безспірності наявної у боржника заборгованості, який враховується при вчиненні нотаріального напису. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що стягнута з позивача за виконавчим написом нотаріуса заборгованість не може вважатись безспірною, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496 грн 20 коп. (за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.1). Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп., так як позивач звільнена від вказаних витрат при зверненні до суду з цим позовом. На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved