Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

28.10.2021 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №30321, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 18.03.2021 року та стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.2-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.06.2021 приватним виконавцем Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження №65854150 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості на підставі оспорюваного виконавчого напису №30321, вчиненого 18.03.2021 приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. При цьому зазначає, що обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості має бути безспірність заборгованості. Звертає увагу, що чинна редакція «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, зі змінами та з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вказує, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Вважає, що на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Зазначає, що за місцем його реєстрації відповідачем не було надіслано жодної вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, а також вказує, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Одночасно з позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису (а.с.17-21). Ухвалою від 01 листопада 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі № 30321, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 18.03.2021 року, до розгляду цивільної справи по суті та набранням чинності судовим рішенням (а.с. 33-36). Ухвалою від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.37-38). Одночасно вказаною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію виконавчого напису №30321 від 18.03.2021 та копії документів, на підставі яких його вчинено. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач згідно з позовною заявою просив розгляд справи здійснювати без його участі. Від приватного виконавця Горай О.С. надійшов лист, за змістом якого повідомив про неможливість надати витребувані докази, так як 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі були проведені слідчі дії, в результаті яких вилучені документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира Перекупки І.Г. від 27.07.2021 року. Представник відповідача в призначене засідання повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив та заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в призначене засідання не з`явився, пояснень по суті позову не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №30321, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , - заборгованості за кредитним договором №1155639 від 03.02.2020, укладеним боржником з ТОВ «МІЛОАН» (код ЄДРПОУ 40484607) за період з 29.12.2020 по 25.02.2021 в розмірі 23207,99 гривень, яка складається : прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6653,23 гривень прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом-15594,76 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 960,00гривень, а також плата за вчинення виконавчого напису, розмір якої окремо не визначений, а всього на загальну суму 24137,99 гривень. При цьому зазначено, що правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «МІЛОАН» (код ЄДРПОУ 40484607) за Договором відступлення права вимоги №58-МЛвід 29.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит Капітал»( код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького,1 корп. 28, IBAN [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО:380805). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2021 ВП №65854150 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №30321 від 18.03.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., боржником у якому є [PERSON] , [INFO] , стягувачем - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236). За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Відсутність визначеного переліку документів не звільняє нотаріуса від обов`язку дотримуватися вищенаведених вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчиняти виконавчі написи виключно, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Так, зі змісту виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі Кредитного договору №1155639 від 03.02.2020, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (код ЄДРПОУ 40484607), а також Договору відступлення права вимоги №58-МЛ від 29.12.2020 , укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) Разом із цим ані відповідачем, ані приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. на виконання ухвали суду про витребування письмових доказів, а також вищенаведених вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не було надано документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, в тому числі на підтвердження суми заборгованості та підстави видачі виконавчого напису (зокрема, доказів на підтвердження існування договірних правовідносин між позивачем та відповідачем за кредитним договором №1155639 від 03.02.2020, в тому числі, доказів відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, доказів наявності невиконаного зобов`язання відповідача за цим договором, тобто доказів видачі суми кредиту та його прострочення, а також доказів безспірності розміру заборгованості за нарахованими і несплаченими відсотками та комісією). Суд звертає увагу, що ці обставини мали бути перевірені приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому слід дійти висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним. Доказів, які б доводили протилежне, суд надано не було. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а тому заборгованість не є безспірною. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 908 гривень та 454 гривні на загальну суму 1362 гривні (а.с. 1,16), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved