Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернулась [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона, як дочка померлої, є її спадкоємцем. Також, спадкоємцем є онука померлої [PERSON] . Позивач вказує, що в період часу з 12.10.2020 по 04.06.2021 вона перебувала за кордоном в Польщі, де тимчасово працювала за договором. До того, протягом тривалого часу вона проживала на великій відстані від місця проживання матері, в м. Запоріжжя Запорізької області, не підтримувала з нею та родичами тісні сімейні стосунки та про смерть матері на знала, оскільки в той час знаходилась у Польщі. Крім того, повернення з Польщі на територію України було ускладнено введенням карантинних заходів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби. Повернувшись в Україну в червні 2021 року вона дізналася про смерть матері, в липні 2021 року приїхала до місця її проживання в [ADDRESS] та подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, від якого дізналася про неможливість прийняття спадщини через пропущення шестимісячного строку для подання заяви. Тому, вважає причину пропуску нею строку поважною, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. 30 серпня 2021 року по даній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 01 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що одразу після смерті спадкодавця [PERSON] позивачку неодноразово повідомляли про це та про те, що похоронна церемонія буде проведена наступного дня, тобто 29.09.2020, у відповідь на що позивач повідомила, що у неї нема часу, оскільки вона їде до Польщі на роботу. Але, у закордонному паспорті [PERSON] є відмітка про перетинання нею кордону лише 13 жовтня 2020 року, тобто весь час вона знала про смерть матері, але не виявила бажання приїхати на поховання та прийняти спадщину. Поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними істотними труднощами, які б заважали їй вчинити відповідні дії, суду не навела. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити та пояснила, що 23 вересня 2020 року мама зателефонувала їй на привітала з днем народження. З мамою були добрі стосунки, часто спілкувалися телефоном. Вона мамі повідомила, що завтра, тобто 24 вересня 2020 року їде до Польщі, що грошей у неї нема, тому ні дати, ні переслати їй вона не може. Мама відповіла, що довіряє лише [PERSON] , яка знає за що її поховати, якщо прийдеться, мала на увазі, що у неї є земельна ділянка. 24 вересня 2020 року об 11.00 годині вона виїхала до Львова. На той час Львов був у «червоній зоні» карантину, тому їх одразу посадили на обсервацію між кордонами на 10 днів. Телефонну карточку потрібно було поміняти на польську, щоб підтримувати зв`язок з поляками-роботодавцями. З України на її номер вже дзвонити не могли. Перед виїздом вона розбила телефон, купила новий, але в ньому не було номерів родичів, тому з рідними не спілкувалась. Вайберу не було, оскільки не було інтернету. Далі перевізник забрав їх у Польщу, де знов сиділи 10 днів на обсервації. Про смерть матері вона дізналася лише повернувшись з Польщі, де знаходилась 8 місяців. Кордон перетнула 04.06.2021. Спочатку зателефонувала до [PERSON] , від якої дізналася, що мама померла. Потім дзвонила [PERSON] - племінниці, невістці [PERSON] . Представник позивача адвокат Супрун Л.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Шамшурін Ю.В. в судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, оскільки не вважають поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знала цю сім`ю, ходила до них до дому. Мати відповідачки зі своїм співмешканцем завжди були у нетверезому стані, коли вона приходила. Бабу доглядали всі хто як міг, - погано доглядали. Потім захворіла мати відповідачки [PERSON] . За нею, також, погано не доглядали. Позивачка жила далеко, але приїздила до матері. [PERSON] більш спілкувалась з її дочкою, якій повідомила, що їде до Польщі на роботу на 8 місяців. Приблизно в квітні 2021 року вона приїжджала в смт Павлиш. Коли позивачка повернулась з Польщі їй не відомо. Під час її перебування в Польщі вони не спілкувались. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживала разом з бабусею до смерті. Відповідачка є її рідною сестрою, а позивачка - тіткою. 23.09.2020 вони з бабусею телефонували тітці [PERSON] , вітали її з днем народження. Мати [PERSON] казала, що на випадок смерті [PERSON] знає де брати гроші. 24.09.2020 позивачка виїхала до Польщі на роботу, і з того часу з нею не спілкувались аж доки вона не повернулася. Її не було 8 місяців. Повернулась вона перед Пасхою навесні, і тоді їй повідомили, що її мати померла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка по справі перебуває в фактичних шлюбних відносинах з її рідним братом. Позивача [PERSON] вона бачила кілька разів у 2018 році, коли остання приїздила провідати свою матір. Номер [PERSON] їй дала відповідачка [PERSON] , у якої телефон без камери, щоб мати можливість спілкуватися з мамою. 28.09.2020 [PERSON] зателефонувала їй та сказала, що померла мати [PERSON] . Просила повідомити про це [PERSON] , оскільки у неї самої не було коштів на рахунку. Приблизно об 11.30 годині в цей день вона набрала [PERSON] , яка відповіла з першого разу. Почувши про смерть матері, [PERSON] відповіла, що в даний час у неї дуже багато справ, вона має намір виїхати до Польщі на роботу, приїде коли захоче. Розмова відбувалась біля двох хвилин і більше вона не дзвонила їй. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є переходом прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 15/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] /а. с. 12/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 10-2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , остання дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день її смерті та на протязі шести місяців з дня смерті в будинку, крім неї були зареєстровані: внучка [PERSON] , правнук [PERSON] та дочка [PERSON] /а.с. 66/. 10.10.2020 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини /а.с. 63/. 15.10.2020 [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь онуки померлої [PERSON] , на ім`я якої 21.04.2021 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3, 0616 га та грошовий вклад в сумі 4341,46 грн. /а.с. 73/. 09.07.2021 за вих. № 46/01-16 приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малолітком П.І. позивача повідомлено про те, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, тому вона вважається такою, що від спадщини відмовилась. Рекомендовано звернутися до суду /а. с. 18/. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 11.08.2021 № 91/Ч-11041 датами перетину державного кордону України [PERSON] є: 12.10.2020 (виїзд) та 04.06.2021 (в`їзд) /а.с. 23/. Дана інформація узгоджується з відмітками в закордонному паспорті позивачки [PERSON] /а.с. 13-14/. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № акон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Факт проживання позивача у Польщі сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час відкриття спадщини. Крім того, відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач [PERSON] не надала. З огляду на наведене, суд дійшов висновку що позивачем не доведено поважність пропуску строку прийняття спадщини, а тому в даному випадку правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини у позивачки відсутні і положення ч. 3 ст.1272 ЦК України стосовно її вимог не можуть бути застосовані. Виходячи з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Доводи позивача про перебування на обсервації перед та після перетину кордону, внаслідок чого вона була позбавлена можливості спілкування з родичами, а саме, не могла дізнатися про смерть матері в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження. Посилання позивача на те, що вона не знала про смерть матері, так само, як і неможливість звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини, є необґрунтованими. Перевіряючи доводи позивача [PERSON] щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд, врахувавши положення ЦК України та правові висновки Верховного Суду, викладені у вищезазначених постановах, дійшов висновку про відсутність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем вчасно (протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця) до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] . Зокрема, наведені у позові доводи позивача про те, що вона не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини та не знала про смерть матері, не доводять факту поважності причин пропущення строку на прийняття спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed