Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зазначивши, що 02.08.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22030000139506, відповідно до якого Банк надавав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами і повернути наданий кредит до 02.08.2024 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Банком було надано відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 74 400, 00 грн., дата надання кредиту - 02.08.2019 року, кінцева дата погашення кредиту - 02.08.2024 року, валюта кредиту - гривня, строк користування кредитом 60 місяців, цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56, 0% річних. Кредит був виданий шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача та надання відповідачу банківської карти, як способу доступу до кредитних коштів. Однак, з грудня 2019 року відповідач перестала сплачувати заборгованість за кредитом в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку станом на 14.09.2021 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 87 097, 90 гривень, яка складається із: залишку строкового кредиту у розмірі - 63 640, 34 гривень, залишку прострочений комісій у розмірі 23 457, 56 гривень. 11.08.2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушення, в якій було зазначено факт порушення зобов`язань по кредитному договору та викладена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом. Прете, дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Крім цього, позивач зазначає, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2620100044319 про встановлення кредитного ліміту, відповідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язувався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами і повернути наданий кредит до 24.09.2021 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даними договором в повному обсязі. Банком було надано відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 45 000, 00 грн., дата надання кредиту - 27.09.2019 року, кінцева дата погашення кредиту - 27.09.2021 року, валюта кредиту - гривня, строк користування кредитом 24 місяці, цільове призначення на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 48 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 58, 89 % річних. Кредит був виданий шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача та надання відповідачу банківської карти, як способу доступу до кредитних коштів. Згідно розрахунку станом на 14.09.2021 року загальний розмір заборгованості за даним кредитним договором становить 34 230, 90 гривень, яка складається із: залишку строкового кредиту у розмірі - 28 352, 56 гривень, залишку прострочених відсотків у розмірі 4 692, 69 гривень, залишку нарахованих строкових відсотків у розмірі 1 185, 65 гривень. 11.08.2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушення, в якій було зазначено факт порушення зобов`язань по кредитному договору та викладена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом. Прете, дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Позивач, посилаючись на положення статей 625, 629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача загальну сума заборгованості за кредитними договорами у розмірі 121 328, 80 гривень, а також судові витрати. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Крім того, подала до суду відзив, у якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав викладених у відзиві. В свою чергу представником позивача до суду було подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечує проти доводів викладених відповідачем у відзиві та на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( стаття 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( стаття 11 ЦК України). Судом встановлено, що 02 серпня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22030000139506 своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку щодо Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, затвердженому відповідним Рішенням Правління Банку та розміщений на сайті www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО), на умовах визначених в УДБО та підтвердив факт ознайомлення з Тарифами банку та умовами УДБО. Згідно з пунктом 1.1 договору, банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі. Відповідно до пункту 1.2 укладеного договору, сума кредиту складає 74 400,00 грн., строк кредитування складає 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 02 серпня 2024 року, цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56, 0% річних. Кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на поточний рахунок Клієнтів, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі Кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на Рахунок Клієнта. Якщо Банк не надав Кредит протягом семи Операційних днів, цей Договір вважається не укладеним (пункт 1.4. Договору). Пунктом 1.5 Договору передбачено, що клієнт в порядку договірного списання на підставі статті 1071 ЦК України та статті 26 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» доручає Банку в день видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта в користь страховика ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» суму страхового платежу у розмірі 14 400,00 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування № ВР-22030000139506 від 02.08.2019 року. [PERSON] підписала заяву-згоду № 1132589 від 02.08.2019 року на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, тим самим підтвердила, що до моменту підписання заяви-згоди вона ознайомлена та згодна з умовами викладеними в УДБО, погоджується отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО, та підтвердила, що всі умови їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідач отримав готівкою кредитні кошти у розмірі 74 400, 00 грн. строком на 60 місяців на споживчі потреби, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок споживача. Також, п. 2.1 кредитного договору встановлено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануітетних платежів. Згідно з п. 1.3 Договору банк формує графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу, сплати процентів та щомісячної комісії, який викладено в Розділі 4 Договору. З вказаного графіку вбачається, що банком позичальнику було встановлено платежі за додаткові та супутні послуги, а саме за розрахунково-касове обслуговування. Судом встановлено, що умови укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві-згоді. Позичальник була ознайомлена з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п.2.5.1 Універсального договору банківського обслуговування АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» здійснює публічну пропозицію (оферту) для фізичних осіб (резидентів та нерезидентів України) укласти УДБО на зазначених в ньому умовах. Згідно з п 2.5.2 УДБО клієнт приєднується до УДБО шляхом подання заяви про надання банківських послуг продукту/послуги або підписанням Комплексного договору про надання банківських послуг встановленої банком форми, яка свідчить про згоду на прийняття пропозиції банка на умовах, зазначених в УДБО безумовно та в повному обсязі. Однак, відповідач не дотримується умов Кредитного договору 1, а саме не здійснює повернення отриманих кредитних коштів та комісії у терміни та на умовах, визначених цим Договором 1. Згідно розрахунку станом на 14.09.2021 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 22030000139506 становить 87 097, 90 гривень, яка складається із: залишку строкового кредиту у розмірі - 63 640, 34 гривень, залишку прострочений комісій у розмірі 23 457, 56 гривень. Також, 27.09.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір 2620100044319 про встановлення кредитного ліміту, відповідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язувався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами і повернути наданий кредит до 24.09.2021 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даними договором в повному обсязі. Відповідно до пункту 6.11.1. УДБО, кредити у вигляді кредитної лінії надається на відкличній основі, на строк, у розмірі та на рахунок, які визначені у Кредитному договорі. Згідно умов Кредитного договору, банк здійснює кредитне обслуговування рахунку Клієнта, відкритого в Банку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу (далі - Кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної ліній без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на рахунку. Пунктами 1.2.1 та 1.2.2 Кредитного Договору 2 визначено умови кредитного обслуговування, ліміт кредитної лінії на дату укладення договору становить - 45 000, 00 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот) грн., та протягом дії Договору може буде змінений Банком в порядку визначеному в УДБО, при цьому максимальний ліміт Кредитної лінії не може перевищувати 1 000 000,00 грн. Строк дії Кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту. Відповідно до пункту 1.2.3 Договору 2, процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом 48 % річних; на прострочену заборгованість 58, 89 % річних. Також відповідачем 27.09.2019 року було підписано заяву-згоду № 1132589 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (далі - УДБО), відповідно до якої підтвердила, що до моменту підписання ознайомлена та згодна з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на сайті банку www.creditdnepr.com.ua, Тарифами, проектом цієї заяви-договору та підтвердила, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО; погодилася отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО, та підтвердила, що усі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно розрахунку станом на 14.09.2021 року загальний розмір заборгованості за даним кредитним договором становить 34 230, 90 гривень, яка складається із: залишку строкового кредиту у розмірі - 28 352, 56 гривень, залишку прострочених відсотків у розмірі 4 692, 69 гривень, залишку нарахованих строкових відсотків у розмірі 1 185, 65 гривень. 11.08.2021 року позивачем на адресу відповідача була направлені вимоги про усунення порушення, в якій було зазначено факт порушення зобов`язань по кредитним договорам та викладена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами. Прете, дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за неналежне виконання умов кредитних договорів від 02 серпня та 27 вересня 2019 року становить - 121 328, 80 гривень. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту кредитних договорів, укладених між сторонами, вбачається, що поряд з установленням строку дії договорів сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення обов`язкових платежів на погашення заборгованості), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на підставі договорів. Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним Укладення кредитних договорів 02 серпня та 27 вересня 2019 року на визначених ним умовах сторони не заперечували. Доводи відповідача викладені у відзиві про те, що позивачем незаконно було включено до умов договору сплату комісії, що не відповідає вимогам Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, є безпідставними, оскільки на момент укладення кредитного договору між сторонами вказані правила втратили чинність. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Відповідно до статті 47 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». У статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (це сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит) та загальних витрат за споживчим кредитом (це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, що врегульовано в частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі. До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Розмір процентів та щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту (як платіж за додаткові та супутні послуги) був чітко визначений умовами п. 4 кредитного Договору та Графіку платежів. Відтак, доводи викладені відповідачем у відзиві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді. Суд бере до уваги, що відповідач була ознайомлена зі змістом кредитних договорів та погодилась з запропонованими умовами, про що свідчить її підпис на кредитних договорах. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач умови кредитних договорів порушила, в результаті чого виникла заборгованість 121 328, 80 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved