Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

24.12.2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири від 10 листопада 1995 року, виданий державним нотаріусом Токарчук С.А.(зареєстровано в реєстрі № 1-3310, 10.11.1995 року) за адресою [ADDRESS] . Заяву обґрунтував тим, що 13.12.2021 року, він [PERSON] , [INFO] , знявся з реєстрації з квартири за адресою [ADDRESS] . Одразу звернувся до Реєстраційної служби м. Первомайськ Миколаївської області для місця прописки за адресою [ADDRESS] , яка належіть йому на підставі договору дарування від 10 листопада 1995 року, яке посвідчено Першою Первомайською державною нотаріальною конторою нотаріусом Токарчук С.А. Тож Реєстраційна служба відмовила йому у проведений реєстрації з тих підстав, що у зазначеному договорі дарування допущено помилку, а саме не вірно зазначено його прізвище « [PERSON] », так як повинно було зазначено прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з цим він змушений звернутися до суду із заяво про встановлення факту належності правовстановлюючого документу зв`язку з розбіжностями даних його прізвища в право установчому документі, а саме в договорі дарування квартири від 10 листопада 1995 року. У відповідності ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодекс України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судове засідання заявник не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання представник Первомайської міської ради надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту заявника [PERSON] (а.с.3), копія довідки про зняття з реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Первомайської міської ради № 6068 від 13.12.2021 р. (а.с.4); копія технічного паспорту на квартиру (а.с. 6-8), копія свідоцтва про народження заявника (а.с.9), копія договору дарування (а.с. 10-11), підтверджують факт належності договору дарування заявнику, розбіжність у написані його прізвища виникла через невірний переклад з російської мови на українську. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт належності [PERSON] вищезазначеного договору дарування від 10 листопада 1995 року.

Outcome: approved