Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] надміру отримані кошти у вигляді призначеної житлової субсидії в розмірі 46467,47 грн. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] отримувала субсидію в період з квітня 2015 року по жовтень 2018 року на підставі її відповідних заяв та декларацій, в яких було зазначено, що в її будинку зареєстрована лише вона та її син. Однак, під час перевірки було з`ясовано, що в будинку відповідача з 2001 року також зареєстрований [PERSON] , відомості про якого відповідач зазначила лише в декларації від 30 листопада 2018 року. А отже, як стверджує позивач, відповідач приховала інформацію про склад зареєстрованих осіб у її житловому приміщенні, додаткові доходи, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію, а тому має повернути отримані кошти субсидії в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подавала. Надала суду заяву про застосування строків позовної давності. Позивач надав пояснення на вказану заяву, де зазначив, що строки позовної давності не спливли. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань, про розгляд справи у її відсутності не надавала. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Шосткинської РДА (далі Управління) з заявою про призначення житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] . До заяви додала декларацію про доходи та витрати за відповідний період 2014 року, в якій зазначила, що до складу її сім`ї входять дві особи заявниця та її син. На підставі наданих документів Управлінням призначено [PERSON] житлову субсидію на період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року. З аналогічними заявами відповідач зверталася до позивача 30 листопада 2016 року, 25 травня 2017 року, 22 грудня 2017 року та за результатами їх розгляду відповідачу призначалась субсидія на періоди: з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, жовтня 2017 року, з грудня 2017 року по квітень 2018 року. 30 листопада 2018 року [PERSON] подала до Управління заяву про призначення житлової субсидії та декларацію, де, крім іншого, зазначила, що до складу її сім`ї входить три особи: заявниця, її син та наймач [PERSON] (з поміткою про те, що особа не проживає). З урахуванням вказаних даних відповідачеві було призначено субсидію на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. В подальшому, а саме 20 лютого 2019 року Управлінням на адресу [PERSON] направлено повідомлення про те, що вона повинна повернути переплачену суму субсидії у розмірі 46 467,47 грн за період з 2015 року по 2018 рік. Як зазначено у претензії про відшкодування коштів від 08 вересня 2020 року, яку також направлено на адресу [PERSON] , недостовірна інформація полягала у тому, що [PERSON] був зареєстрований в будинку [PERSON] з 06 листопада 2001 року, про що вона не вказувала у всіх попередніх деклараціях. Вирішуючи питання про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] заявлених сум, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Питання призначення та обрахунку субсидій на час спірних відносин регулювалося постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (зі змінами), яким затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення). Відповідно до п. 125 Положення у випадках, зазначених в абзацах четвертому-сьомому пункту 119 цього Положення, якщо у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день призначення субсидії, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Наведений порядок повернення на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сум виплаченої житлової субсидії, стосується випадків застосування до громадянин відповідальності за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. З огляду на викладене, а також з урахуванням ст. ст. 76, 77, 81 ЦПК України, у разі подачі структурним підрозділом з питань соціального захисту населення позову до суду з підстав недостовірності відомостей, вказаних заявником у відповідних документах, позивачем має бути доведено факт недостовірності такої інформації належними доказами. У даному випадку позивач повинен був довести те, що в житлі за місцем проживання відповідача була зареєстрована особа, про яку не зазначалося в заяві та декларації, та ця реєстрація мала місце в період нарахування субсидії, а саме з жовтня 2015 по квітень 2018 роки. Разом з тим, позивач не надав цьому відповідних доказів. В матеріалах справи наявна довідка виконавчого комітету Воронізької селищної ради від 23 листопада 2018 року про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично за даною адресою не проживає. Однак, відповідні відомості вказані станом на 01 жовтня 2018 року. Даних про те, що [PERSON] був зареєстрований за вищезазначеною адресою з 2001 року, як про це зазначено у позові, та, в тому числі, у період, коли [PERSON] надавалася субсидія (жовтень 2015 року-квітень 2018 року), в матеріалах справи немає. А для отримання субсидії за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року [PERSON] вже вказувала [PERSON] як зареєстрованого в її будинку. Крім того, незважаючи на твердження у позові про те, що відповідач приховала додаткові доходи, а саме: доходи [PERSON] , позивач також не надав цьому факту жодних доказів. А отже, позивачем залишились недоведеними ті обставини, що відповідач надавала недостовірні дані у заяві та декларації, що вплинули на призначення субсидії та визначення її розміру. Відповідно, є недоведеним факт надміру виплаченої субсидії. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed