Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача 19.11.2021 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1-2). Вказана позовна заява ухвалою суду від 22.11. 2021 року залишена без руху та надано строк для виправлення її недоліків (а.с.9-10). 01.12.2021 року позивачем виправлено недоліки позову (а.с.13-14). В позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої сестри [PERSON] , 2010 року народження, над якою вона здійснює опіку, у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття Мотивуючи позовні вимоги, з врахуванням виправлення недоліків позову, позивач зазначила, що 20.05.2021 року рішенням Менського районного суду Чернігівської області [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини [PERSON] , яка є її молодшою сестрою. Питання щодо стягнення аліментів з відповідача вказаним рішенням суду не було вирішено. Оскільки позивач за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради призначена опікуном останньої, управлінням соціального захисту населення повідомлено її про необхідність звернення до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Стан здоров`я та матеріальне положення відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ст.ст.150, 180, ч.3 ст.184 СК України. 2. Виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.12.2021 року (а.с.24-25), яку отримав 09.12.2021 року (а.с.39), а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог [PERSON] ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 01.12.2021 року позивач на виконання ухвали від 22.11.2021 року подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.13-14). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, позивач [PERSON] не подавала. 2. Заяв,\~клопотань від\~відповідача [PERSON] \~у означеній\~цивільній справі,\~пов`язаних із\~розглядом справи,\~до суду\~не надходило.\~ ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 22.11.2021 року позовну заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати шести днів з дня отримання даної ухвали (а.с.9-10). 2. Після виправлення недоліків позову позивачем [PERSON] та виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, 06.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; розгляд цивільної справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 30.12.2021 року в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.24-25). 3. Ухвалою суду від 30.12.2021 року розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відкладено на 25.01.2022 року у зв`язку з тим, що на момент розгляду справи, а саме на 30.12.2021 року, до Шаргородського районного суду не повернуто зворотного поштового повідомлення про отримання відповідачем [PERSON] поштової кореспонденції ухвали суду про відкриття провадження, якою встановлено відповідачеві строк на подання відзиву та заперечення на відповідь на відзив, а позивачеві строк на подання відповіді на відзив, та копії позовної заяви з додатками; прийнято рішення про повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи, крім надіслання поштової кореспонденції, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.28-29). 4. 25.01.2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті в іншій справі, розгляд в означеній справі знято на 17.02.2022 року (а.с.33), про що сторони повідомлені належним чином (а.с.35, 36, 37). 5. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 21.04.2021 року. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем ухвала суду про відкриття провадження отримана 09.12.2021 року (а.с.39), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 6. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьком обов`язку утримувати дитину. Вирішуючи спір суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] мати малолітньої [PERSON] [PERSON] померла, що вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.09.2021 року №528 «Про надання (втрату) статусу, влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування» (а.с.6). Відповідач [PERSON] , відповідно до рішення Менського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 року у справі №751/416/21 за позовом [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с.15-18). Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.09.2021 року №528 «Про надання (втрату) статусу, влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського післування», над малолітньою [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку; опікуном малолітньої [PERSON] призначено рідну сестру останньої [PERSON] (а.с.6). З вказаного вище судового рішення вбачається, що заявлені позивачем [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів залишено без розгляду на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 року (а.с.15, на звороті). Крім того, судом встановлено, що судовим рішенням від 20.05.2021 року у справі №751/416/21 не вирішено питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, не дивлячись на вимоги ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки, в силу вимог ч.2 цієї ж статті СК, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У зв`язку із чим [PERSON] змушена звертатися до суду з цим позовом для вирішення питання щодо утримання дитини відповідачем. Суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, оскільки доказів того, що він є непрацездатним, або що він не працює та не отримує доходу, останній суду не надав, так як відзиву на позов із викладенням заперечень щодо заявлених до нього вимог суду не надіслав. Таким чином, суд вважає, що відповідач від добровільного надання щомісячної матеріальної допомоги на утримання дітини ухиляється, оскільки, як вбачається з позовної заяви та досліджених у справі доказів, весь обсяг обов`язків, пов`язаних з утриманням дитини, покладено на позивача [PERSON] , яка є опікуном малолітньої [PERSON] . До вказаного висновку суд прийшов, виходячи також із того, що відповідачем не надано суду доказів того, що він непрацездатний, або є обмеження, визначені лікарською комісією, щодо неможливості працювати, отримувати дохід та утримувати дитину, оскільки відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Відтак, суд встановив порушення прав малолітньої дитини на належне утримання з боку батька, позбавленого у встановленому законом порядку батьківських прав, яке підлягає судовому захисту. Визначення аліментів у частці від доходу відповідача в розмірі чверті доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, гарантуватиме отримання дитиною надійного стабільного утримання з боку батька в межах мінімальної соціальної гарантії, встановленої державою в ч.2 ст.182 СК України, а також позбавить позивача та відповідача від необхідності в майбутньому звертатися з позовом до суду про зміну розміру аліментів при підвищенні соціальних гарантій чи при зменшенні доходів платника аліментів. У своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , починаючи з 15.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. (ч.2 ст.191 СК України). Оскільки позовна заява [PERSON] надійшла до Шаргородського районного суду 19.11.2021 року, то, відповідно, присудження судом стягнення аліментів повинно вираховуватися від дня пред`явлення позову, а саме з 19.11.2021 року. Таким чином, порушені права позивача на утримання з боку батька [PERSON] малолітньої [PERSON] , опікуном якої є позивач, підлягають поновленню шляхом часткового задоволення позову. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, мотиви їх незастосування. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст.48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про стягнення аліментів. В позові позивач посилається на вимоги ч.3 ст.184 СК України, якою передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується порядку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, тоді як [PERSON] звернулася до суду з позовом у порядку позовного провадження. VІ. Висновки суду. З огляду на те, що судом встановлено той факт, що відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , але не звільняється\~від обов`язку\~щодо утримання\~дитини та не приймає належної участі у її матеріальному утриманні і основний обсяг обов`язків по утриманню дитини покладено на позивача, яка є опікуном малолітньої [PERSON] , то позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі ј частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.11.2021 року і до досягнення дітиною повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і, враховуючи, що право позивача на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. При цьому, при визначенні способу стягнення аліментів, суд вважає, що він повинен бути визначений у частці від доходу відповідача, за вибором позивача [PERSON] , яка є законним представником дитини і з якою проживає дитина, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] не висловив заперечень щодо такого способу стягнення аліментів, оскільки відзиву на позов на пропозицію суду, що викладена в ухвалі від 06.12.2021 року, відповідач не подав. До того\~ж,\~аліменти,\~які слід\~стягнути з\~відповідача на\~утримання дитини,\~ слід\~визначити в\~розмірі чверті (1/4 частини) від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.2021 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною відповідача коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мали б тоді, коли б утримувалася батьком, оскільки визначення розміру аліментів у частці від доходу якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітини і отримання дитиною надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відтак, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial