Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на місяць з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. В обґрунтування позову покликається на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, вона забезпечує дітей усім необхідним, купує продукти харчування, одяг, тощо. Відповідач є працездатним, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає та не приймає ніякої участі у вихованні дітей. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.5)) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.6)). Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні, що підтверджується даними довідки № 366 від 18.01.2022 року, виданої начальником відділу надання адміністративних послуг Гайворонської міської ради ( а.с.7). Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ураховуючи те, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на утриманні позивача, відповідач не надає фінансову допомогу на їх утримання, відтак з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. З положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище дітей, яких утримує позивач, матеріальне становище відповідача, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дітей и та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та в порядку ч.1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved