Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

23 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 92011,25 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що відповідач систематично декілька років не платив аліменти. Виконавчий лист постійно втрачався, і\~ на даний момент він втрачений. Вона розшукувала виконавчий лист та повертала його до виконавчої служби. Вона намагалася поновити через суд виконавчий лист, але це неможливо, оскільки оригінал залишився в Новоазовському районному суді, де вона була раніше прописана. У зв`язку з короно вірусом вона не може ні поновити, ні знайти виконавчий лист про стягнення аліментів, а с строк звернення до виконавчої служби спливає 22 лютого 2022 року. Просила стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам, оскільки він сам платити на хоче. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 жовтня 2021 року відкрите спрощене провадження та призначене судове засідання\~ з викликом сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , справу передано судді Адамовій Т.С. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, прийнята до провадження судді Адамової Т.С. та призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Тому суд за наявності згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на виконанні в Приморському ВДВС у місті Маріуполі перебувало виконавче провадження АСВП № 55969127 з примусового виконання виконавчого листа № 2-449/2000, виданого 05.06.2000 Новоазовським районним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментам у розмірі 92011,25 гривень. 22 лютого 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість за виконавчим листом № 2-449/2000, виданим 05.06.2000 року Новоазовським районним судом Донецької області становить 92011,25 гривень (а.с. 38). Статтею 194 СК України, визначено порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованість за аліментами, що утворилась після постановлення судом рішення про стягнення аліментів. За правилами даної статті, якщо суд постановив рішення про стягнення аліментів, вони можуть бути стягнути за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Наведені положення ст.194 Сімейного Кодексу України, за умови наявності на виконані у ДВС виконавчого листа, передбачають стягнення заборгованості по аліментам в порядку виконання рішення суду. Стягнення заборгованості по аліментах за рішенням суду за умови наявності на виконанні у ВДВС виконавчого листа чинним СК України не передбачено, при цьому на думку суду задоволення вимог позивачки про стягнення заборгованості по аліментах за умови наявності виконавчого листа призвело б до подвійного стягнення вказаної суми по аліментах. Крім того, суд зазначає, що при відсутності спору щодо розміру заборгованості, вона стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, адже для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , яке перебувало на виконанні в Приморському ВДВС у місті Маріуполі, а також те, що суду не надано доказів наявності спору про розмір заборгованості по аліментам, сума заборгованості по аліментам в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Посилання позивачки на те, що виконавчий лист втрачений, і вона не може його ні знайти, ні поновити, не є підставою для повторного стягнення заборгованості по аліментам. З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому суд приходе до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed