Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим приміщенням - будинком та господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 03.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костенко Т.А., реєстр № 1821, їй належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2019, реєстраційний номер об`єкта 427416032233. З 23.12.2003 відповідач зареєстрований в належному їй на праві власності будинку, про що їй не було відомо на час набуття нею права власності на це майно. Відповідач ніколи не проживав у її будинку з моменту набуття нею права власності на будинок, не є членом її сім`ї і будь-яких домовленостей з ним на реєстрацію та проживання в будинку вона не мала. Про факт реєстрації відповідача в належному їй будинку вона дізналася від кредиторів відповідача, котрі прибули до неї додому з вимогами до відповідача. Посилаючись на вимоги ст. 316, 317, 319, 379 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком, оскільки відповідач не є членом її сім`ї, у будинку не проживає більше року, а тому не має права користуватися ним та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Даний факт вона підтверджує письмовими доказами та показами свідків. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно і судом було ухвалено здійснювати розгляд справи без його участі, оскільки наявні у справі докази свідчать про обізнаність відповідача про розгляд справи в суді та відсутність поважних причин його неявки до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що врегульовано частиною першою ст. 321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що вони товаришують із позивачем і мають доступ до її помешкання. Однак, відповідача по справі вони особисто не знають і ніколи фізично його не бачили. У будинку позивача ніщо не свідчить про те, що відповідач мав чи має доступ до будинку, його речей у помешканні немає. Домашня обстановка свідчить про те, що помешкання і домоволодіння в цілому використовується лише позивачем. Із витягу з погосподарської книги №7 на 2016-2021 роки, що виданий Дівичківською сільською радою вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] як син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі зняті з реєстрації в цьому будинку. Довідкою про реєстрацію місця проживання від 07.06.2021, що видана виконавчим комітетом Дівичківської сільської ради підтверджено місце реєстрації позивача за спірною адресою, а витягом № 1014 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.08.2021 № 1014, що виданий цим же органом підтверджено також і реєстрацію місця проживання по [ADDRESS] і відповідача з 23.12.2003. Договором дарування житлового будинку від 03.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костенко Т.А., реєстр № 1821, підтверджено підставу набуття права власності позивача на будинок [ADDRESS] . Ця обставина також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2019, реєстраційний номер об`єкта 427416032233. Враховуючи форму власності спірного житлового приміщення; відсутність без поважних причин відповідача в вищевказаному жилому приміщенні; відсутність домовленості між сторонами стосовно збереження за відповідачем права користування житлом; створення реєстрацією місця проживання відповідача за вищевказаною адресою перешкод позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном, суд приходить до висновку про застосування до цього спору положень ст. 391 ЦК України, відповідно до яких власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , оскільки його реєстрація за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном. Судові витрати, що складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 908,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved