Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

16.07.2020р. [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу із відповідачем вони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Через системне психологічне насильство з боку відповідача вони фактично не проживають разом з квітня 2020р. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Відповідач офіційно працевлаштований, є державним службовцем, займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області. Крім того, у відповідача наявне нерухоме майно, а саме легковий автомобіль ВАЗ 1990 року випуску та Audi A4 2004 року випуску. Гідний рівень життя їх дітей вона одна не може забезпечувати, а тому вважає, що батько, який є здоровою та працездатною особою повинен сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 11.08.2020р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.10.2020р. [PERSON] надав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] поїхала в невідомому напрямку, а діти залишилися проживати з ним. Малолітні діти знаходяться на його повному утриманні, в свою чергу відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він повністю та одноособово виховує дітей, займається їх дозвіллям, забезпечує необхідним харчуванням та одягом, належними умовами проживання, а також займається їх лікуванням. Мати залишила дітей, не спілкується з ними, не приймає участі в їх вихованні. У нього окрім дітей на утриманні також знаходиться матір [PERSON] , яка є пенсіонеркою. Він дійсно працює головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС в Одеській області, має постійну роботу та дохід, втім даний факт не звільняє [PERSON] від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей, тому він просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання дітей в розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 05.04.2021р. прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 30.06.2021р. у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом [PERSON] - адвоката Смірнова В.С. про зупинення провадження у справі аліментів до набрання законної сили судовим рішенням у справі №504/2643/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей відмовлено. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, пояснень по суті справи не надала. Представник [PERSON] - адвокат Смірнов В.С. пояснив, що йому, як представнику, невідомо де та з ким проживають неповнолітні діти сторін, справа щодо визначення місця проживання дітей на теперішній час не розглянута, тому позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі, а зустрічний позов не визнає, при цьому зауважив, що [PERSON] є безробітною. В судових засіданнях представники відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокати Бойко А.В., Воронюк М.О., підтримали вимоги зустрічного позову та заперечували проти задоволення первісного позову, оскільки діти проживають із батьком, знаходяться на його утриманні. Надалі представники сторін надали заяви про подальший розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 04.03.2006р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №32, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (т.1 а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) (а.с.8-10). Копією довідкою-характеристики підтверджено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має 3 неповнолітніх дітей [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2013 р.н., на даний час проживає разом із дітьми та своєю матір`ю [PERSON] (т.1 а.с.67). Копіями актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2020р, 19.03.2021р., підтверджено, що діти знаходяться на утриманні батька, умови проживання дітей задовільні, діти забезпечені всім необхідним, мати дітей [PERSON] залишила дітей та не приймає участі у вихованні дітей з 08.04.2020р. (т.1 а.с.82-89, 194-195). З описової частини висновку органу опіки та піклування Доброславської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей №02-14/01/1671 від 18.10.2021р., вбачається, що неповнолітні діти [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками залишилися проживати разом із батьком [PERSON] , крім того у висновку містяться посилання на акт обстеження умов проживання від 29.07.2021р., пояснення дітей та [PERSON] на підтвердження проживання дітей із батьком (т.2 а.с.19-22) Як встановлено у ч.2 ст.252 ЦПК України, не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною. Отже, заборона зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про визначення місця проживання дітей прямо визначена в ЦПК України. З огляду на викладене суд надає критичну оцінку доводам представника [PERSON] - адвоката Смірнова В.С. про неможливість розгляду справи про стягнення аліментів до вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, з врахуванням наданих доказів, суд приходить до однозначного висновку про те, що на момент виникнення спірних правовідносин щодо стягнення аліментів та на даний час діти проживають разом із батьком [PERSON] , доказів супротивного суду не надано, отже первісний позов [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей не підлягає задоволенню. Оцінюючи вимоги зустрічного позову, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховується, що [PERSON] знаходиться на обліку в Лиманському відділі управління соціального захисту населення, за період з 01.02.2021р. по 31.07.2021р. допомогу не отримувала, що підтверджено копією довідки №4014 від 31.08.2021р. (т.2 а.с.14), у січні 2021р. виплачено соціальні виплати на суму 3348.32 грн., у лютому 2021р. на суму 3152.17 грн. (а.с.12), з висновку органу опіки та піклування Доброславської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей №02-14/01/1671 від 18.10.2021р. вбачається, що [PERSON] офіційно не працевлаштована, проживає за рахунок тимчасових заробітків, власного житла не має. В свою чергу [PERSON] офіційно працевлаштований, має офіційний дохід, яким зможе у повному обсязі забезпечити створення всіх необхідних умов для проживання і розвитку дітей, а пред`явлення ним зустрічного позову про стягнення аліментів обумовлено метою виконання [PERSON] свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, зважаючи на встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що заявлений [PERSON] розмір аліментів на суму 7000 грн. щомісячно, з огляду на матеріальний стан [PERSON] є завищеним, тому суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) до досягнення дітьми повноліття, що є мінімальним гарантованим розміром на одну дитину. Отже, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку із частковим задоволенням вимог зустрічного позову, судовий збір підлягає стягненню із відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial