Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

18.10.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що вона з 07.02.2016 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що більше двох років вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом з нею і фактично знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач [PERSON] самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати їхнього сина, а саме надавати кошти на придбання одягу, їжі, медикаментів, тощо. В неї на даний час важке матеріальне становище, оскільки вона не працює, а перебивається тимчасовими заробітками. Власного житла не має, а разом з сином проживає у будинку батьків. Відповідач офіційно не працює, однак їздить на роботу за кордон. А тому вона вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просить її позовні вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного до повноліття дитини, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути в її користь судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] , адвокат Брайляк Е.Я. в судове засідання не прибула, натомість подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити в її відсутності. Позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задоволити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~ Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позовом також не подавав. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 07.02.2016 року зареєстрували шлюб у виконкомі Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.12). У шлюбі у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.13). Як вбачається з витягу №457/05-31 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та акту обстеження від 29.08.2021 року, складеного старостою Лоївського старостинського округу №5 Надвірнянської міської ради син сторін по справі [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.14-15). З`ясовано судом, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 цього кодексу\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~років з 1\~січня 2022\~року становить\~-\~2100\~гривень, з 1\~липня 2022\~року - 2201\~гривню, з 1\~грудня 2022\~року -\~2272\~гривні;\~для дітей\~віком від\~6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2022\~року -\~2618\~гривень, з 1\~липня 2022\~року -\~2744\~гривні, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривні. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] постійної роботи не має, однак їздить на роботу за кордон (а.с. 33). З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~встановленого законом\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~неповнолітньої дитини\~відповідного віку,\~а також\~матеріального становища\~дитини,\~та матеріального\~стану платника\~аліментів,\~суд прийшов\~до висновку,\~що він\~взмозі утримувати\~свою дитину\~в розмірі,\~достатньому для\~її нормального\~фізичного та\~духовного розвитку,\~а будь-яких\~належних доказів\~свого важкого\~матеріального становища\~або важкого\~стану здоров`я,\~який перешкоджає\~йому заробляти\~кошти для\~прожиття,\~відповідач суду\~не надав.\~За вказаних\~обставин і\~з врахуванням\~також того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що відповідач\~має можливість\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання своєї\~дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 18.10.2021 року. \~ \~ \~ \~На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача квитанції №151/2 від 12.10.2021 року та розрахунку суми судових витрат від 12.10.2021 року витрати на правничу допомогу склали 4500 грн., які слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] (а.с.3-4). Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За вказаних обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі\~ст.ст.180,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved