Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість - 155633,39000000001 грн., а саме: строкова заборгованість 72 765,60 грн., прострочена заборгованість 25 210,09 грн., строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях 3 300,16 грн., прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях 4 5957,54 грн., штрафи 8400,00 грн., та стягнути з відповідача - [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору, обґрунтовуючи позов наступним. Акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особа - громадянин(ка) України, яким(якою) є - [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту № 501068912. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 102 865,88 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 102 865,88 грн. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 21.03.2020 року, має прострочену заборгованість 155633,39000000001 грн., а саме: строкова заборгованість 72 765,60 грн., прострочена заборгованість 25 210,09 грн., строкова заборгованість по нарахованих % та комісіях 3 300,16 грн., прострочена заборгованість по нарахованих % та комісіях 4 5957,54 грн., штрафи 8400,00 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй було нараховано неустойку. Станом на 21.03.2020 року, розмір неустойки становить: штраф - 8400,00 грн. Аналізуючи норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору, відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви, вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зазначення доказів, що підтверджують колену обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До матеріалів позовної заяви додаються письмові докази, що підтверджують, обставини справи, а саме: - наявність не виконаних зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту - підтверджується розрахунком заборгованості. До матеріалів позовної заяви додані всі письмові докази, які підтверджують обставини, що зазначені в позовній заяві АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України: - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. - обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Сума судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, обмежується судовим збором. З урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги задовольнити та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач позовні вимоги позивача не визнає та вважає безпідставність позову за результатами експертизи. Висновок експерта за результатами судової економічної експертизи у цивільній справі № 496/2335/20 від 19 листопада 2021 року підтверджує: в межах представлених на дослідження документів, підтвердити документально видачу коштів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе, адже тип кредиту - «кредит готівкою», на суму кредиту - 102 865,88 грн., серед представлених на дослідження матеріалів на клопотання експерта від [PERSON] надійшли копії квитанцій щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018 та подальшим їх зарахуванням на рахунок № [NUMBER] на суму 20 585 грн.; серед додатково представлених на дослідження матеріалів наявна виписка з аналітичного рахунку за період з 21.09.2018 по 15.07.2021, яка містить відомості стосовно здійснення операції від 25.08.2020 на суму 60 644,35 грн. з наступним змістом: «Списання безнадійної заборгованості за рахунок резерву згідно Протоколу № 16 від 03.08.2020 р. кредит № 501068912 від 21.09.2018», згідно договору та рахунку № 3194 від 08.09.2021 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, за проведення судової економічної експертизи № 19635/21-72 у цивільній справі № 496/2335/20 сплачено 15 444,90 грн. Висновок експерта також підтверджує таке: підтвердити документально розрахунок суми заборгованості по кредиту - 155 633,39грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок строкової заборгованості - 72 765,60грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.201 8, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми простроченої заборгованості по процентам та комісіям за користування кредитом 45 957,54грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми простроченої заборгованості 25 210,09 грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми строкової заборгованості по нарахованим процентам та комісіям 3300,16 грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально суми штрафів за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Оскільки в межах представлених на дослідження документів підтвердити видачу коштів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе, то надати окремий розрахунок розміру заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-банк» за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Позивач є національною фінансовою установою, разом з тим демонструє зухвалу і некоректну поведінку, ігноруючи вимогу суду і експерту, засвідчує неповагу до суду. Більш того, паралельно зловживає процесуальними правами та подав паралельний позов при існуванні відкритого провадження в Кагарлицькому суді по іншій справі, відповідача до суду Одеської області вказавши на той факт, що йому невідоме місцезнаходження відповідача. Такі дії були умисно спрямовані на введення відповідача в стан страху та паніку, а також з метою вчинення тиску на відповідача. Позивачем не надано розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору. Хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому вказаний позов є необгрунтованим, а позовні вимоги не доведені. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитним договором, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до неї. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, проте позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів відносно кредиту та його часткового погашення, а тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості її перед позивачем, а також суми відсотків зазначені в розрахунку та довідці є достовірними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Попри неодноразові витребування оригіналу кредитного договору, позивачем так і не було надано без поважних причин оригінал кредитного договору щодо предмету спору і, що не підтверджує факт наявності її заборгованості відповідача. Надані ксерокопії не містять відомостей щодо ідентифікації предмету договору та розміру заборгованості. Прийняття рішення судом на підставі ксерокопій та на підставі інформації, яка не може бути підтверджена на рівні кваліфікованого експерта перешкоджає забезпеченню правильного розгляду спору. Відповідач вже зазначав на те, що розрахунок заборгованості не містить формули, відповідно до якої проведено розрахунок. Незрозумілим є нарахування відсотків. Тому заявлені позивачем суми до стягнення не обгрунтовані, а тому і не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості по тілу кредиту, за відсотками, пенею, а також штрафу. Матеріали справи містять оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501068912 від 21.09.2018, відповідно до якої, [PERSON] (позичальник), пропонує АТ «Альфа-Банк» (Банк) укласти угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (Угода), умовами якої передбачено наступне. Тип кредиту - «кредит готівкою». Сума кредиту - 102 865,88 грн. Процентна ставка, % річних - 13,99 %, тип ставки фіксована. Строк кредиту - 48 міс. 1. Під час користування [PERSON] пропонує банку надавати їй, як позичальнику, послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропонується встановити комісійну винагороду, а саме: а) за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в цій оферті на укладення угоди без ПДВ. б) за обслуговування кредиту 2,10 % від суми кредиту, зазначеної в цій оферті без ПДВ. 2. Дата повернення кредиту - 21.09.2022. Для повернення заборгованості за Угодою пропонує використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. 3. Кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір - 102 865,88грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. Тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія. Сума кредиту: до 200 000,00 грн. Процентна ставка, % річних: 26,00%, тип ставки - фіксована. Строк дії кредитної карти: 3 роки з моменту випуску. Обов`язковий мінімальний платіж пропонується встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менше 50 грн. Строк для акцепту банку: 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов угоди та договору. Оферта містить підпис позичальника [PERSON] . В оферті зазначено, що акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501068912, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2018 отриманий позичальником і міститься підпис [PERSON] . З наявного в матеріалах справи акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501068912, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2018 вбачається наступне. АТ «Альфа-Банк» приймає пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (угода). Тип кредиту - «кредит готівкою». Сума кредиту - 102 865,88 грн. Процентна ставка, % річних - 13,99 %, тип ставки фіксована. Строк кредиту - 48 міс. Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором. За послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: а) за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в цьому акцепті на укладення угоди без ПДВ; б) за обслуговування кредиту 2,10 % від суми кредиту, зазначеної в цьому акцепті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору. Вони вказані на сайті банку. Дата повернення Кредиту - 21.09.2022. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № [NUMBER], відкритий у банку. Кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір - 102 865,88 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії Тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія. Сума кредиту: до 200 000,00 грн. Процентна ставка, % річних: 26,00%, тип ставки - фіксована. Строк дії кредитної карти: 3 роки з моменту випуску. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менше 50 грн. Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, із змінами та доповненнями, сторони є вільні в укладенні договору та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 628 ЦК України, «Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства». Частиною другою статті 345 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІУ, із змінами та доповненнями встановлено: «Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту». Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник - юридична особа зобов`язана сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». У відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банках України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Отже, відносини між банком та клієнтом щодо послуг кредитував регулюються умовами договору. При укладанні кредитного договору банк керується нормами чинного законодавства та розробленим положенням про порядок проведення кредитних операцій. Вимогами ст. 638 ЦК України стосовно укладення договору визначено: 1. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Вимогами ст. 641 ЦК України визначено наступне: 1.Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ст. 642 ЦК України визначено: 1. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані цією Угодою, регулюються договором. Договір визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом,додатково до тих, що вказані в угоді. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. Акцепт містить підпис уповноваженого представника банку та скріплений печатку банку. Матеріали справи містять анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних особі в АТ «Альфа-Банк» від 21.09.2018, відповідно до п.2.1 якої, [PERSON] , підписанням підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення договору умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку Постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 № 49 затверджено «Про затвердження Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», які встановлюють для банків України методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит. Згідно п.5 Правил № 49, «Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил». Матеріали справи містять графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (Додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 501068912 від 21.09.2018), в якому зазначено: Строк кредитування - з 21.09.2018-21.09.2022; Щомісячний розмір платежу - 4 970,63 грн.; Супутні послуги за розрахунково-касове обслуговування в загальній сумі - 103 688,64 грн., щомісячний розмір 2,10% - 2 160,18 грн.; Реальна річна ставка - 62,78% Загальна вартість кредиту - 238 589,99грн. Графік платежів містить підписи позичальника та уповноваженого представника банку, підпис якого скріплений печаткою банку. Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору (усного правочину) є належним чином оформлені первинні документи. Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (далі - Закон № 996 із змінами і доповненнями та загальними положеннями Постанови НБУ від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснень операційної діяльності в банках України» підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які містять відомості про операцію. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів (не паперовій формі) повинні мати такі обов`язкові реквізити, назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису). Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів можуть мати й інші додаткові реквізити. Документи, які надають клієнти банку, повинні мати підписи уповноважених службових осіб клієнта та відбиток його печатки. Підписи на всіх документах, а також печатки мають відповідати заявленим їх зразкам, а підтвердження достовірності підпису на документі в електронному вигляді обумовлюється в договорі про обслуговування клієнта через систему електронних платежів «клієнт - банк». У відповідності до вимог п. 7 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89: «Аналітичний облік є складовою системи бухгалтерського обліку, що надає детальну інформацію про кожного контрагента та кожну операцію. Ведення аналітичного обліку забезпечується за допомогою аналітичних рахунків». Згідно Розділу 4 «Регістри аналітичного та синтетичного обліку» Положення № 75: «57. Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвігіного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. З позовної заяви про стягнення заборгованості Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 28.05.2020 вбачається, що у порушення умов договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 21.03.2020, має прострочену заборгованість 155 633,39грн., а саме: строкова заборгованість - 72 765,60 грн.; прострочена заборгованість - 25 210,09 грн.; строкова заборгованість по нарахованих процентах та комісіях - 3 300,16 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих процентах та комісіях - 45 957,54 грн.; штрафи - 8 400,00 грн. Згідно висновку експерта № 19635/21-72 від 19.11.2021 р. щодо самої суми кредиту встановлено, що із документів аналітичного обліку є банківська виписка, яка містить дату, номер, короткий зміст операції і суми за дебетом і кредитом, а також залишки коштів на початок та кінець періоду. Серед додатково представлених на дослідження матеріалів наявна виписка з аналітичного рахунку Банку № [NUMBER] за період з 21.09.2018 по 15.07.2021, яка містить відомості стосовно здійснення операції 21.09.2018 у загальній сумі 102 865,88грн. наступного змісту: «Надання кредиту за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018». При цьому, матеріали справи не містять і на дослідження не представлена виписка з аналітичного рахунку Банку № [NUMBER] , який зазначений в п. 3 Акцепту, а саме: «Кредит надається Позичальнику для власних потреб. Розмір - 102 865,88грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ«Альфа-Банюк МФО 300346». Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, в межах представлених на дослідження документів, підтвердити документально видачу коштів Позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Щодо розміру заборгованості На клопотання експерта додатково наданий розрахунок заборгованості за кредитом по кредитному договору № 501068912 від 21.09.2018, відповідно до якого вбачається, що за позичальником - [PERSON] рахується загальна заборгованість згідно кредитного договору №501068912 від 21.09.2018, станом на 21.03.2020 і складає 155 633,39грн., а саме: строкова заборгованість за кредитом -97 675,69грн.; по відсоткам -16 855,00грн.; по комісії - 32 402,70грн.; по штрафам - 8 400,00грн.; по пені - 0,00 грн. Серед представлених на дослідження матеріалів на клопотання експерта від [PERSON] надійшли копії квитанцій щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018 та подальшим їх зарахуванням на рахунок № [NUMBER], дані яких відображені експертом в Таблиці № 1. Дослідження виписка по особовому рахунку № [NUMBER] містить відомості стосовно обліку заборгованості за тілом кредиту з наступним призначенням платежу: «Перенесення заборгованості про кредиту на рахунок простроченої заборгованості за кредит, дог. № 501068912 від 21.09.2018». Окрім того, вищевказана виписка містить відомості стосовно здійснення операції від 25.08.2020 на суму 60 644,35грн. з наступним змістом: «Списання безнадійної заборгованості за рахунок резерву згідно Протоколу № 16 від 03.08.2020 р. кредит № 501068912 від 21.09.2018». Матеріали справи не містять і на дослідження не представлені виписки АТ «Альфа-Банк» з;а всіма аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за весь період дії вищевказаного договору, а саме: за рахунками з обліку строкових та прострочених процентів, комісій, штрафів, а також відповідних транзитних рахунків за період з 21.09.2018 по 21.03.2020. Отже, в межах представлених на дослідження матеріалів, підтвердити чи спростувати розрахунок суми заборгованості по кредиту за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, оскільки в межах представлених на дослідження документів підтвердити видачу коштів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе, то надати експертом окремий розрахунок розміру заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Експертизу експертом проводилась у відповідності до Методики проведення судових експертиз від 03.03.2010 «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз» (реєстраційний код - 11.0.08), дослідження проведено методами документальної перевірки і зіставлення, перевірені повнота та правильність заповнення реквізитів документів, відповідність записів в документах вимогам нормативних актів, зіставлялись дані взаємопов`язаних документів. Документальна перевірка включала в себе: ?перевірку наданих на дослідження документів за формою та змістом, а саме, встановлювалась правильність заповнення реквізитів документів; вивчався зміст відображених в документах операцій; ?арифметичну перевірку, що полягала у встановленні правильності арифметичних підрахунків, виведених підсумків у первинної документації; ?нормативну перевірку, що встановлювала відповідність відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку вимогам чинних законодавчих та нормативних актів. Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них. Ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим. Крім того, відповідно до вимог статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, згідно з частиною першою якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що висновок експерта для суду не є обов`язковим, він оцінюється у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, з урахуванням наведених норм закону, вищевказаний висновок судово-економічної експертизи спростовує як факт отримання позичальником кредитних коштів, так і наявності утвореної заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, оскільки в межах представлених на дослідження документів підтвердити видачу коштів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе, то надати експертом окремий розрахунок розміру заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Отже, в межах наданих на дослідження документів: Підтвердити документально розрахунок суми заборгованості по кредиту - 155 633,39грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок строкової заборгованості -72 765,60грн. за кредитним договором №501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми простроченої заборгованості по процентам та комісіям за користування кредитом 45 957,54грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми простроченої заборгованості 25 210,09грн. за кредитним договором №501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально розрахунок суми строкової заборгованості по нарахованим процентам та комісіям 3300,16 грн. за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Підтвердити документально суми штрафів за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Оскільки в межах представлених на дослідження документів підтвердити видачу коштів Позичальнику [PERSON] за кредитним договором № 501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе, то надати окремий розрахунок розміру заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором №501068912 від 21.09.2018, не видається за можливе. Таким чином, здійснюючи аналіз всіх наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладання кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми, тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору не можуть бути задоволені і тому в позові Акціонерному товариству «Альфа-банк» слід відмовити в повному. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed