Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою спільного користування шириною 4 м для проходу та проїзду до її житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу клумби з зеленими насадженнями, кам`яної стіни, воріт від [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є правонаступником померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та відповідачка по справі проживали в [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно, які раніше складали одну садибу. За час проживання у будинку [ADDRESS] сім`я [PERSON] користувались земельною ділянкою шириною 4 м. для проїзду від [ADDRESS] до свого подвір`я. В 2003 році будинок [ADDRESS] придбала відповідачка [PERSON] , після чого у них стали постійно виникати суперечки щодо користування вказаною земельною ділянкою. Рішенням Нерубайської сільської ради від 29.04.2004 року спірну земельну ділянку шириною 4 м. було визнано земельною ділянкою спільного користування для проходу та проїзду сторін до своїх осель. [PERSON] за життя зверталась до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2005 року визнано частково недійсним рішення Нерубайської сільської ради №466/19 від 18.08.2004 року та державний акт на право власності на земельну ділянку НА №084387 від 26.11.2004 року, щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки спільного користування шириною 4 м, для проходу та проїзду до своїх осель мешканців будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] ; зобов`язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні вказаною земельною ділянкою для проходу та проїзду останньої до своєї оселі в [ADDRESS] ; зобов`язано [PERSON] зняти ворота огорожі від [ADDRESS] , для забезпечення вільного проходу та проїзду [PERSON] до своєї оселі; зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району встановити межові знаки з визначенням границь земельної ділянки спільного користування та дійсних границь суміжних земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , які належать сторонам з урахуванням їх фактичного використання. На виконання вказаного рішення 17.01.2007 року було видано виконавчий лист № 2-1151 та в 2007 році державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з зазначенням в постанові - у зв`язку із виконанням рішення суду. Після отримання спадщини позивачці стало відомо, що відповідачка знову вчиняє дії, що порушують її права, а саме встановлено ворота з [ADDRESS] які зачинені на замок тим самим перекрила земельну ділянку спільного користування шириною 4 м. Крім цього, відповідачка на земельній ділянці спільного користування облаштувала клумби та висадила рослини, построїла кам`яну стіну, чим позбавила її доступу до оселі. Із-за вказаних протиправних дій відповідачки вона позбавлена можливості користуватись своєю власністю. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що під час придбання [PERSON] будинку у 2003 році вона бачила гараж, ворота будинку [ADDRESS] , батьки жили в ньому з 1989 року. На фотознімках видно, що проїзд заставлено будівельними матеріалами та сміттям. Спочатку перед їхніми воротами вішали килим, потім побудували стіну. Щоб уникнути конфлікту старі батьки ходили через двір будинку [ADDRESS] , земля якого завжди була власністю [PERSON] .. В 2019 році помер батько і змінилися сусіди, які категорично заборонили прохід. Вона - позивачка ходить через заболочений луг, в дощ і сніг - ноги мокрі, речі перенести неможливо. Контролер по газу не має можливості здійснити перевірку. Є висновки комісії МНС, що заїхати у двір не можливо. [PERSON] неодноразово зверталась до суду з приводу облаштування дороги через луг, про те в задоволені позову було відмовлено та з лугу неможливо заїхати у двір. Позивачка також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - представник Нерубайської сільської ради до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а п. 4 ч. 2 вказаної статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що позивачка є спадкоємицею після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 6-7). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2018 року вбачається, що позивачка є власницею 1/6 часток будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 10). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2019 року вбачається, що позивачка є власницею 5/6 часток будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 11). Рішенням Нерубайської сільської ради №388/16 - ХХІV від 29 квітня 2004 року було вирішено, що проїзд від вулиці Весела до оселі гр. [PERSON] завширшки 4 метра визнано земельною ділянкою спільного користування для проходу та проїзду до своїх осель жителів будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ворота та межі спільної земельної ділянки на [ADDRESS] вважати засобом запобігання вільному доступу сторонніх осіб до осель [PERSON] та [PERSON] . Запропоновано громадянам [PERSON] та [PERSON] забезпечити запирання воріт на спеціальний замок (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Біляївського районного суду від 28 листопада 2005 року позов [PERSON] задоволено частково. Вказаним рішенням визнано частково недійсним рішення Нерубайської сільської ради №466/19 від 18.08.2004 року та державний акт про право приватної власності на земельну ділянку НА №084387 від 26.11.2004 року щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки спільного користування шириною 4 м. для проходу та проїзду до своїх осель мешканців будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні вказаною земельною ділянкою для проходу та проїзду останньої до своєї оселі в [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] зняти ворота огорожі від [ADDRESS] для забезпечення вільного проходу та проїзду [PERSON] до своєї оселі. Зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району встановити межові знаки з визначенням границь земельної ділянки спільного користування та дійсних границь суміжних земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , які належать сторонам з урахуванням їх фактичного використання. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. Вказане рішення вступило в силу 08.12.2005 року (а.с. 8-9). Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають в будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] , які раніше складали одну садибу. 15.09.1989 року позивачка за договором купівлі-продажу придбала будинок [ADDRESS] та членами сім`ї користувалася земельною ділянкою шириною 4 м для проїзду від [ADDRESS] до свого подвір`я. У 2003 році [PERSON] за договором дарування придбала будинок [ADDRESS] після чого вказана земельна ділянка знаходилась у спільному користуванні сторін, про те з 2004 року між ними виникали суперечки з приводу її використання та згодом [PERSON] закрила на замок в`їзні ворота з [ADDRESS] , а потім на площадці біля воріт будинку [PERSON] построїла кам`яну стінку, тим самим фактично позбавивши останню права користування спільною земельною ділянкою для проходу та проїзду автомобілем на вул. Весела. З листа начальника Головного управління МНС України в Одеській області від 28.04.2007 року №Д-65/12-1 на ім`я [PERSON] вбачається, що за зверненням останньої, [PERSON] вручено припис державного пожежного нагляду щодо надання можливості проїзду до помешкання [PERSON] (а.с. 27). Згідно ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю, а п. а ч. 4 вказаної статті передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. З приводу вирішення спору сторони звертались до Нерубайської сільської ради та відповідно до листа №02-17-955 від 18.06.2021 року сільською радою встановлено, що користування земельною ділянкою спільного користування шириною 4 м., яку рішенням Нерубайської сільради від 29.04.2004 року було визнано земельною ділянкою спільного користування для проходу та проїзду транспорту до житлового будинку [ADDRESS] не можливо. [PERSON] позбавлена можливості користуватись своєю власністю, та не має проходу /проїзду до свого житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 35) З фотознімків та відеозапису наданих позивачкою (а.с. 29-30) вбачається, що за вхідними воротами встановлена кам`яна стіна, позивачка не має виходу та під`їзду через ворота на вулицю, здійснює прохід до будинку через луг. Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з принципу вказаної статті обов`язок щодо доведення позовних вимог покладається на позивача, а заперечення проти позовних вимог на відповідача. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, а подала лише клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що по аналогічним вимогам суд вже ухвалив рішення у 2005 році. Вказану поведінку відповідачки суд розцінює як підтвердження обставин викладених в позовній заяві. Враховуючи те, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка відповідно до рішення Нерубайської сільської ради знаходиться в спільному користуванні сторін, а тому суд вважає, що право позивачки порушено, і підлягає захисту.

Outcome: approved