Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

23 листопада 2020 року представник [PERSON] адвокат Лук`янова М.Л. звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: -визнати земельну ділянку, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907, незавершене будівництво гаража та садового будинку, яке знаходиться на цій земельній ділянці об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] ; -визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності у рівних частках (1/2 за кожним) на земельну ділянку, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907, незавершене будівництво гаража та садового будинку, яке знаходиться на цій земельній ділянці, припинивши право їх спільної сумісної власності на це майно; -здійснити поділ об`єкта спільної сумісної власності колишнього подружжя: виділити у власність [PERSON] гараж, який знаходиться за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області та земельну ділянку загальною площею 0,04 га, а саме: 1/2 земельної ділянки, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907 під гаражем; виділити у власність [PERSON] незавершене будівництво садового будинку, яке знаходиться за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області та земельну ділянку загальною площею 0,04 га, а саме: 1/2 земельної ділянки, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907 під незавершеним будівництвом садового будинку. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що з 13 липня 2001 року до 09 січня 2019 року він перебував з [PERSON] у шлюбі. За час перебування у шлюбі ними набуто у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва, кадастровий номер 5624680700:05:016:0086 та незавершене будівництво, яке здійснюється на вказаній земельній ділянці. Враховуючи, що [PERSON] не визнає вказане майно спільною сумісною власністю подружжя та не погоджується поділити його добровільно він вимушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. 18 лютого 2021 року [PERSON] подала відзив на позов, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Поряд з цим, подала зустрічну позовну заяву, в якій з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21 травня 2021 року просить: -визнати за нею право особистої власності на земельну ділянку за адресою: Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] на території Білокриницької сільської ради для ведення садівництва площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907; -стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за належну їй частку в легковому автомобілі марки VOLKSWAGEN, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 128980 грн. В обґрунтування зустрічної позовної заяви посилається на те, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі з 13 липня 2001 року по 11 лютого 2019 року. Фактично разом не проживали з серпня 2018 року. 11 березня 2011 року, нею за особисті кошти, а саме 40120 грн. 00 коп. придбано земельну ділянку за адресою: Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради, для ведення садівництва, площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907. Під час перебування у шлюбі, вони з [PERSON] на вищевказаній земельній ділянці розпочали будувати садовий будинок. Після розірвання шлюбу вона самостійно добудувала значну частину даного садового будинку. Також, під час перебування у шлюбі ними було придбано легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, номер кузова [NUMBER] , який [PERSON] продав самостійно, а відповідно він зобов`язаний сплатити за нього компенсацію. 11 травня 2021 року [PERSON] подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив у задоволенні їх відмовити. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , в судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги за первісним позовом підтримує повністю, позовні вимоги за зустрічним позовом визнає частково, а саме позовну вимогу щодо визнання спірної земельної ділянки особистою власністю [PERSON] він не визнає повністю, а позовну вимогу щодо стягнення компенсації за проданий автомобіль він визнає частково. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] пояснив, що під час перебування у шлюбі із [PERSON] вони за спільні кошти купили спірну земельну ділянку площею 0,10 га на території Білокриницької сільської ради. Наскільки він пам`ятає, за земельну ділянку вони заплатили приблизно 7000 доларів США. Частину із вказаних грошей, а саме 3000 доларів США їм надали батьки [PERSON] , як подарунок. Він зрозумів, що ці гроші були подарунком для всієї сім`ї, а не лише для [PERSON] . Через деякий час, на придбаній земельній ділянці вони почали будувати садовий будинок. До розірвання шлюбу встигли добудувати перший поверх та гараж. Після розірвання шлюбу [PERSON] самостійно без його згоди продовжувала добудовувати вказаний садовий будинок. Окрім цього, через деякий час, перебуваючи у шлюбі, вони спільно з [PERSON] продали 0,02 га, із придбаної земельної ділянки, для сусіда. Після цього, у їх власності залишилося лише 0,08 га. Також, під час перебування у шлюбі із [PERSON] , ними було придбано VOLKSWAGEN CADDY, який він продав. Частину коштів, а саме 30000 грн. від отриманих за продаж автомобіля він перерахував [PERSON] . Враховуючи, що відповідно до висновку експерта вартість аналогічного автомобіля становить 128336 грн., тобто частка відповідача складає 64168 грн., з яких ним перераховано 30000 грн., він погоджується сплатити суму компенсації що залишилась, а саме 34168 грн. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвокат Лук`янова М.Л. позицію довірителя повністю підтримала, просила первісний позов задоволити повністю, а зустрічну позовну заяву задоволити частково, в частині стягнення з [PERSON] компенсацію за транспортний засіб в розмірі 34\~168 грн., в задоволенні іншої частини зустрічної позовної заяви просила відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою в судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги за первісним позовом не визнає повністю, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує повністю. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] пояснила, що під час перебування у шлюбі із [PERSON] вони купили спірну земельну ділянку площею 0,10 га на території Білокриницької сільської ради. Точну суму за яку вони придбали земельну ділянку вона не пам`ятає. Частину із грошей за яку була куплена земельна ділянка, а саме 3000 доларів США їй подарували батьки. Відповідно, земельна ділянка, яка куплена за ці кошти, є її особистою приватною власністю. Через деякий час, перебуваючи у шлюбі, вони спільно з [PERSON] продали 0,02 га, із придбаної земельної ділянки, для сусіда. Після цього, у їх власності залишилося лише 0,08 га. На придбаній земельній ділянці вони із [PERSON] почали будувати садовий будинок. До розірвання шлюбу встигли добудувати перший поверх та гараж. Після розірвання шлюбу вона самостійно, оскільки [PERSON] відмовився допомагати, добудувала другий поверх та накрила його кришою. Також, під час перебування у шлюбі із [PERSON] , ними було придбано VOLKSWAGEN CADDY, який він продав. Вона вважає, що [PERSON] має сплатити їй компенсацію за її частку у вказаному автомобілі. Жодних коштів за вказаний автомобіль [PERSON] їй не сплачував. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою адвокат Януль В.С., позицію довірителя підтримав повністю, просив у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічну позовну заяву задоволити повністю. Ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши покази свідків, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами не підлягають задоволенню. Так, 13 липня 2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №691, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2019 року, яке набрало законної сили 11 лютого 2019 року. Вказані обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (т.1 а.с.7), а відповідно в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України визнаються судом такими, що доказуванню не підлягають. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 04 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 34150 грн. 00 коп., що на той момент було еквівалентно 3000 євро, що підтверджено копією договору дарування грошових коштів від 04 лютого 2011 року (т.1 а.с.42). Свідки [PERSON] та [PERSON] , будучи допитаними в судовому засіданні, дали показання про те, що вони неодноразово надавали матеріальну та фінансову допомогу для своєї дочки [PERSON] та її сім`ї. Окрім цього, вказали на те, що одного разу подарували їй кошти для придбання нею земельної ділянки, про що був укладений відповідний договір дарування. Згідно положень\~п.2\~ч.1\~ст.\~57\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України), майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. За таких умов, кошти в розмірі 34150 грн. 00 коп., які були подаровані для [PERSON] є її особистою приватною власністю. 11 березня 2011 року [PERSON] придбала за 40120 грн. 00 коп. земельну ділянку, розташовану на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, площею 0,10 га, кадастровий номер 56:246:807:00:05:016:0086. Вказана обставина підтверджена копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 березня 2011 року та копією Витягу з Державного реєстру правочинів №9662446 від 11 березня 2011 року (т.1 а.с. 8, 9). Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджено копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ №667605 (т.1 а.с 10). Згідно п. 3 ч.1 ст. 57 СК України майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Зважаючи на те, що сторони в своїх поясненнях підтвердили ту обставину, що кошти подаровані [PERSON] її батьками, а саме [PERSON] та [PERSON] , були в повному обсязі потрачені на придбання спірної земельної ділянки, а решту вартості земельної ділянки ними сплачено спільними коштами, суд приходить до переконання, що 85,12% (34150 грн. від 40120 грн.) спірної земельної ділянки [PERSON] набула у особисту приватну власність, а 14,88% (5970 грн. від 40120 грн.) спірної земельної ділянки сторони набули у спільну сумісну власність подружжя. В 2013 році [PERSON] та [PERSON] , на придбаній земельній ділянці, розпочали будівництво садового будинку з гаражем, що підтверджено Будівельним паспортом від 04 березня 2013 року та Повідомленням про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт (т.1 а.с. 12, 13). Поряд з цим, як вказують сторони в своїх поясненнях, ними за спільною згодою в 2016 році було продано 0,02 га вищезазначеної земельної ділянки. Вказана обставина також підтверджена копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №72961605 від 14 листопада 2016 року (т.1 а.с. 11). Враховуючи, що сторони не змогли пояснити та підтвердити належними доказами, яку саме частину земельної ділянки, яка перебувала у спільній сумісній власності подружжя чи особистій приватній власності [PERSON] вони продали, суд позбавлений можливості визначити, яка саме частина земельної ділянки залишилася та була зареєстрована 14 листопада 2016 року за [PERSON] . Приймаючи до уваги вказану обставину, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні за недоведеністю позовних вимог первісного позову щодо визнання земельної ділянки, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907 спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] , поділу її поміж сторонами, визнання за ними права власності на неї у рівних частка та позовної вимоги зустрічного позову, щодо визнання вказаної земельної ділянки особистою приватною власністю [PERSON] . Окрім цього, як визнано сторонами, а відповідно не підлягає доказуванню в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України, та підтверджується наданими доказами, а саме фотознімками (т.1 а.с. 164, 166, 168, 169) будівництво садового будинку та гаража ними не було завершене на момент розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу здійснювалося [PERSON] самостійно, однак не завершене і на даний час. Будучи допитаними в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знайомі із [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] самостійно добудовувала садовий будинок в с.Біла Криниця. У ЦК України, крім понять "нерухомість", "нерухоме майно", "об`єкт нерухомого майна" (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351 ЦК України), вживаються також інші поняття, наприклад: "об`єкт незавершеного будівництва" (стаття 331 ЦК України), "об`єкт будівництва" (статті 876, 877, 879-881, 883 ЦК України), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, необхідно визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду, оскільки її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 488/3103/17-ц (провадження № 61-12010св19). Враховуючи, що сторонами не надано доказів щодо можливості здійснити поділ спірного об`єкта незавершеного будівництва, ступеню його готовності, можливості визначення окремих часток, що підлягають виділу сторонам, і технічної можливості доведення до кінця їх будівництвом кожною із сторін (висновку судової будівельно-технічної експертизи або клопотання про призначення такої під час розгляду справи судом), суд позбавлений можливості вирішити питання чи підлягає визнанню за сторонами право власності на незавершене будівництво чи на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку та поділ їх в подальшому. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні за недоведеністю позовних вимог первісного позову щодо визнання незавершеного будівництва садового будинку та гаража, яке знаходиться на земельній ділянці, що розташована за адресою Садовий масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення садівництва загальною площею 0,08 га, кадастровий номер 5624680700:05:016:0907 спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] , поділу його та припинення права спільної сумісної власності на це майно. Вирішуючи позовну вимогу зустрічної позовної заяви, щодо стягнення з [PERSON] грошової компенсації за належну [PERSON] частку в легковому автомобілі марки VOLKSWAGEN, номер кузова [NUMBER] , суд виходить з наступного. 28 березня 2012 року [PERSON] було придбано за 4100 євро автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, № шасі (кузова) [NUMBER] , введений в експлуатацію в березні 2007 року, що визнано сторонами та підтверджується договором купівлі-продажу від 28 березня 2012 року (т.1 а.с. 45, 46). Відповідно до відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області Головного сервісного центру МВС, викладених в листі №31/17-9аз від 26 лютого 2021 року (т.1 а.с. 100, 101) вищевказаний автомобіль був зареєстрований за [PERSON] 18 квітня 2012 року, а 13 лютого 2019 року перереєстрований на іншу особу. Згідно висновку №1158 про середньо-статистичну ринкову вартість автомобіля від 19 травня 2021 року (далі висновок), середньоринкова вартість автомобіля Volkswagen Caddy, 2007 року випуску, станом на 19 травня 2021 року становить 171974 грн. 24 коп. Згідно звіту про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля Volkswagen Caddy, 2007 року випуску, 2.0 SDI, M/T, колір білий (ідентичного до автомобіля з WIN кодом [NUMBER] ) (далі звіт), вартість автомобіля Volkswagen Caddy, 2007 року випуску (ідентичного до автомобіля з WIN кодом [NUMBER] ), станом на 14 травня 2021 року становить 128336 грн. 00 коп. Як вбачається із висновку та звіту вони визначають середню ринкову вартість автомобіля Volkswagen Caddy, 2007 року випуску на різні дати, жоден із них не визначає вартість спірного автомобіля на день його продажу, а саме 13 лютого 2019 року. Окрім цього, вартість такого автомобіля у висновку та звіті є суттєво різною, що позбавляє суд можливості визначити реальну ринкову вартість відповідного транспортного засобу. Зважаючи на те, що сторонами не надано висновку судової автотоварознавчої експертизи, яка встановила б ринкову вартість відповідного транспортного засобу на момент його продажу та не подано клопотання про призначення відповідної експертизи судом, суд позбавлений можливості встановити дійсну вартість автомобіля Volkswagen Caddy, 2007 року випуску на момент його продажу, а відповідно позбавлений можливості визначити частку [PERSON] , яка підлягає компенсації. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні за недоведеністю позовної вимоги зустрічної позовної заяви в частині стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації за належну їй частку в легковому автомобілі марки VOLKSWAGEN, номер кузова [NUMBER] . Положення статті 12 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами сторонами не доведені та не підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами не підлягають задоволенню, в силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів відповідних позовів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed