Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 17.11.2018 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу сторонами за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу, на ім`я відповідача [PERSON] , була придбана квартира [ADDRESS] . В добровільному порядку відповідач [PERSON] поділити спільне майно подружжя відмовився. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.11.2021 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 17 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.09.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, який посвідчено 21.06.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. Право власності відповідача на спірну квартиру підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Оскільки квартира [ADDRESS] , придбана відповідачем [PERSON] в період перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] , дана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, а також те, що в судовому засіданні встановлено, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін по справі, та позивач має право на визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції №1-586К від 02.07.2021 р., які містяться у матеріалах справи, позивачем при зверненні з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3296, 25 грн. Таким чином, з урахуванням положень ч.1 ст. 142 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, поверненню з державного бюджету підлягає 1648,13 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved