Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У жовтні 2021 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, просила встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 782556 від 05 жовтня 2010 року на земельну ділянку, кадастровий номер 3524085600:02:002:0705, розміщену на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, площею 2,5736 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я « [PERSON] » належить « [PERSON] », померлій [INFO] . Вказано, що через неправильність запису прізвища спадкодавця у вищезгаданому державному акті, вона не може нотаріально оформити право на спадщину, яка відкрилася після її смерті, іншого порядку встановлення цього факту немає. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження в судовому засіданні. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2022 року залучено по справі в якості заінтересованої особи [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник заявника, адвокат Захарченко І.В., надав заяву відповідно якої просив заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що у державному акті серії ЯИ № 782556 на право власності на земельну ділянку, площею 2,5736 га., розташовану на території Кіровоградської області, Новоукраїнського району, Рівнянська сільська рада, за межами населеного пункту, виданому на ім`я « [PERSON] » міститься невірний запис прізвища, що перешкоджає заявнику нотаріально оформити право власності на це спадкове майно, позасудовим шляхом встановити цей факт неможливо, спору про право немає. Зазначені правовідносини регламентуються п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документах, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно наданих суду документів, а саме інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, кадастровий номер 3524085600:02:002:0705, розміщена на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, площею 2,5736 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить « [PERSON] ». За даними відомостей ДЗК та заяви про державну реєстрацію прав, які містяться в реєстраційній справі , власником земельної ділянки значиться « [PERSON] », паспорт серії [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний акт ЯИ 782556 від 05 жовтня 2010 року. Згідно витягу ДЗК від 12 серпня 2021 року, власником земельної ділянки значиться [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до довідки від 12 серпня 1998 року [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 березня 1987 року відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, 25 березня 1987 року уклали шлюб [PERSON] (рос. мова), [INFO] та [PERSON] (рос. мова), [INFO] . Заявник є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Заповітом від 17 лютого 2015 року, [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 2,5736 га., що знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області заповіла [PERSON] , [INFO] . З постанови № 2047/02-31 від 21 жовтня 2021 року, виданої державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, вбачається, що заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з розбіжностями прізвища власника у документах, та запропоновано звернутися до суду. Наданою інформацією Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, повідомлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до нотаріальної контори 24 травня 2021 року з заявою про прийняття спадщини звернулась дочка - [PERSON] . В заяві зазначено, що є спадкоємець дочка спадкодавця - [PERSON] . 24 травня 2021 року надійшла заява про прийняття спадщини [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до положень ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист. Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи з вищевикладеного досліджених документів, суд дійшов до висновку, що відомості внесені в державний акт стосовно власності земельної ділянки стосуються [PERSON] . Оцінивши надані до суду докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов до висновку, що встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право власності на земельну ділянку, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву доведеною та такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved