Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

З позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, до суду вернулась [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . На даний час батьки дитини проживають окремо. Оскільки між батьками не досягнуто угоди щодо утримання дитини, а в добровільному порядку відповідач не приймає участі в її утриманні, позивач звернулась до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 13.12.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами\~спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 26.01.2022 року з боку адвокатом Голосовим Ю.В., діючим в інтересах відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги частково, та просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно, також представник відповідача у відзиві зазначив про можливість розгляду справи за їх відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Сацюк В.В. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за його та позивача відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього\~Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення на користь позивача на утримання дитини суд виходить з такого. Як передбачено\~ст.51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12\~Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] громадянка України та [PERSON] , [INFO] , громадянин Сполучених Штатів Америки є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30.10.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [PERSON] народився під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, однак після припинення фактичних шлюбних відносин, сторони проживають окремо. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що сторонами не спростовано. Причиною звернення до суду з дійсним позовом став факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини, відповідач не надає повноцінної матеріальної допомоги на її утримання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання», статті 16 Закону України «Про міжнародні договори», підпункту 83-4 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, та з метою забезпечення виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, вчиненої 23 листопада 2007 року у м. Гаазі, наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2017 № 2904/5 затверджено Інструкцію про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 18 вересня 2017 р. за № 1150/31018 (далі - Інструкція), яка визначає порядок виконання в Україні Конвенції та детально роз`яснює її застосування. Згідно зі статтями 3 та 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях стосовно дітей першочергова увага 2 приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, що відповідає фізичному, розумовому, духовному, моральному та соціальному розвиткові дитини; один з батьків (батьки) або інші особи, які відповідають за дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а також - держави-учасниці повинні вживати всіх відповідних заходів, у тому числі стосовне укладення міжнародних угод, для забезпечення стягнення утримання на дитину з одного з батьків (батьків) або інших осіб, які відповідають за дитину, зокрема у випадках, коли такі особи проживають у державі, іншій, ніж та, у якій проживає дитина. Положення Конвенції застосовуються в Україні до зобов`язань про утримання, що виникають з відносин між батьками та дитиною, яка не досягла 18 років. Положення цієї Конвенції застосовуються до дітей незалежно від сімейного стану батьків. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний та має змогу сплачувати аліменти, що підтверджено самим відповідачем у наданому ним відзиві. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст.\~ст. 180-185 СК України. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~\~ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України наголошує на те, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у частці від заробітку (доходу) відповідача яка становить 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення [PERSON] з відповідним позовом до суду та до досягнення сином повноліття. Суд роз`яснює, що відповідно до положення ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved