Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з останнього неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2021 року по 25 грудня 2021 року у розмірі 37652,25 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін від шлюбних відносин народилась дочка. Після припинення шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. На підставі судового рішення батько здійснює утримання дочки. Виконання батьківського обов`язку відповідач здійснює неналежним чином у зв`язку із чим утворилась заборгованість по несплаченим аліментам. Через виникнення заборгованості з вини відповідача просить стягнути неустойку у відповідності до ст. 198 СК України. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що заборгованість по несплаті аліментів виникла внаслідок припинення трудових відносин та наявність із цього питання позову про поновлення на роботі. Надалі, сплачує аліменти, а заборгованість лише за три місяці. Офіційно не працевлаштований та отримав статус безробітного. Працевлаштуватись не може, в тому числі через наявні обмеження в межах виконавчого провадження - обмеження керування транспортним засобом, обмеження виїзду за кордон, обмеження полювання. Заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. У зв`язку із неведеним просить у позові відмовити шляхом звільнення останнього від сплати пені. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій наводить наступні пояснення. Відповідач не має інших дітей, не має іншої родини. Отримує дохід від здачі квартири у м. Запоріжжя в оренду, працює без офіційного оформлення. Просить позов задовольнити. 26 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засідання позивач позов з уточнення позовних вимог підтримала та просить такий задовольнити. Разом із тим, просить суд врахувати, що при обчислені суми заборгованості здійснено описку у розмірі, адже вірною є сума, яка підлягає стягненню 37652,25 грн, що відповідає відомостям, які містяться у довідці-розрахунку державного виконавця від 01 лютого 2022 року. Просить, таку заяву вважати опискою, адже не вважає такі дані збільшенням позовних вимог. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце засідання. Подано клопотання про відкладення розгляду справи з причин, які судом визнані не поважними та з урахуванням думки позивача, наявність відзиву на позов, суд вважає за можливе провести розгляду справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено повторним свідоцтвом про народження, яке міститься у матеріалах справи. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року у справі № 758/4955/18 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дитини (аліменти) [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття - 18 років. З метою примусового виконання виконавчого листа № 758/4955/18 державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження № 60527904. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що в [PERSON] , який частково сплачує аліменти, однак виникла заборгованість зі сплати таких на утримання дочки за період з 01 січня 2021 року по 25 січня 2022 року у визначеній сумі. Дані обставини підтверджено здійсненим державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 60527904 довідками-розрахунками заборгованості по аліментах, які містяться у матеріалах справи. Даний розрахунок сторонами не оскаржувався, а відтак є чинним та приймається судом до уваги. Щодо доводів відповідача про невідповідність розрахованого розміру заборгованості дійсному, адже ним сплачувались аліменти, суд оцінює критично, оскільки такі твердження, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка містить розрахунок суми заборгованості по несплаті аліментів, не підтверджено жодними доказами у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, не відповідає встановленим даним, які підтверджено довідками-розрахунками державного виконавця. У зв`язку із виникненням заборгованості по несплаті аліментів позивач здійснив реалізацію свого права, яке гарантовано ст. 196 Сімейного кодексу України . Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач не здійснює сплату аліментів у повному обсязі з будь-яких поважних причин, адже доказів у відповідності до ст. ст. 78-81 ЦПК України. Доводи відповідача про те, що несплата аліментів відбулась через відсутність офіційного працевлаштування, отримання статусу безробітного, припинення трудових відносин за попереднім місцем праці та наявністю у зв`язку із цим адміністративного позову щодо захисту своїх порушених трудових прав, не можу бути підставою для несвоєчасної сплати аліментів, адже батько зобов`язаний брати участь в щомісячному утриманні дитини, з метою виконання батьківського обов`язку та судового рішення про стягнення щомісячних аліментів на дитину. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. У зв`язку із наявністю підстав, які необхідні для стягнення неустойки (пені) позивач надав суду розрахунок пені за період з 01 січня 2021 року по 25 січня 2022 року у розмірі 78362,12 грн. Розрахунок пені проводить за наступною формулою. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Аналогічна правова позиція викладено у постанові Великої Палити Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Таким чином, суд прийшов до переконання про те, що позивачем вірно розраховано розмір пені у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України. З урахуванням законодавчих положень позивач просить стягнути неустойку у розмірі 37652,25 грн, яка відповідає розміру заборгованості по аліментах. Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити обчислення розміру неустойки за період з 01 січня 2021 року по 25 січня 2022 року, виходячи з розміру несплачених аліментів за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року відповідно до розрахунків державного виконавця, що становить у розмірі 37652,25 грн. Інші аргументи відповідача, які наведені у відзиві, суд не бере до уваги, оскільки не стосуються предмету доказування. Під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2021 року по 25 січня 2022 року, виходячи з розміру несплачених аліментів за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, становить у розмірі 37652,25 грн, а відтак позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 908,00 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved