Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник позивач [PERSON] який дії на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернувся до Волноваського районного суда Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольга Леонідівна про повернення стягненого за виконавчим написом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 15 березня 2021 року у справі № 758/14/21 виконавчий напис приватного нотаріуса Хари Н.С. № 18910 виданого 23 серпня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте за виконавчим написом під час його примусового виконання, яке здійснювалось приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною в межах виконавчого провадження № 60066251 відкритого 16.09.2019, з позивача стягнуто борг за виконавчим документом у сумі 10 475,37 грн. Посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача - Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на свою користь у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти у сумі 10 475,37 грн. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 03.11.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 29.11.2021. 12 січня 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та треті особи до суду не з`явились, відзиву на позовну заяву або інших письмових пояснень не надали, при цьому сторони належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення пошитого відправлення, що містяться в матеріалах справи, тому, у відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без його участі при заочному розгляді справи. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 23 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №18910, яким з [PERSON] підлягали стягненню на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" грошові кошти у сумі 17 680,33 грн. Відповідач звернувся з заявою про примусове виконання рішення за вказаним виконавчим написом. Постановою від 16.09.2019 приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною було відкрито виконавче провадження № 60066251 на підставі виконавчого напису № 18910 від 23.08.2019. Під час його примусового виконання з позивача на користь відповідача стягнуто грошові кошти у сумі 11668,07 грн., з яких: 10475,37 гривень - борг за виконавчим документом; 792,70 гривень - основна винагорода приватного виконавця; 400,00 гривень - витрати виконавчого провадження. На підтвердження стягнення коштів позивачем надано лист №30695 від 10.09.2021 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., яка відповідно до договору №1 від 17.08.2021 тимчасово заміщує Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року у справі № 758/14/21 (яке набрало законної сили 14.04.2021) за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, виконавчий напис № 18910 від 23.08.2019 визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Такий висновок викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 10 475,37 грн, що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд приходить до висновку, що отримані відповідачем кошти в сумі 10 475,37 грн підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме судовий збір в у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved