Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

09 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 18 вересня 2012 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через його зловживання спиртними напоями та байдуже ставлення до своїх сімейних обов`язків. Фактично шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з липня 2021 року, сумісне господарство з останнім не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на зазначені обставини просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 18 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2021 року призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року провадження у справі було зупинено та надано сторонам термін на примирення строком на 4 місяці. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2021 року провадження у справі було поновлено, проте примирення не відбулось, позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Позивачка при розгляді справи підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про їх народження (а.с.7,8). Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Тобто, подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Судовим розглядом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, спору стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не мають. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року провадження у справі було зупинено та надано сторонам термін на примирення строком на 4 місяці, яке не відбулося. Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивачки до суду за захистом. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці, згідно її заяви, залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення позивачкою при пред`явленні позову до суду було сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а. с. 1).

Outcome: approved