Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 943,80 грн. майнової шкоди на придбання ліків та 25000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 К України, пов`язаного з пошкодження стану її здоров`я. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.09.2020 року відповідача було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Після винесення вироку [PERSON] продовжив вчинення протиправних та насильницьких дій у відношенні неї у вигляді погроз їй та її матері. З відповідачем вона має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , в нинішній час вони не проживають разом з відповідачем у зв`язку з його негідною поведінкою по відношенню до неї. Згідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 117 від 31.01.2020 року у неї були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, шиї, тулубі, правій верхній кінцівки. Згідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 712 від 25.06.2020 року у неї були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, крововиливу в склеру лівого ока, крововилив в слизову верхньої губи. Після другого побиття 25.06.2020 року, вона звернулась до лікарні швидкої допомоги, згідно до якої у неї було встановлено закриту черепно-мозкову травму, забої обличчя, голови. Крім того, 25.06.2020 року вона була оглянута лікарем-невропатологом та їй було діагностовано струс та ЗЧМТ головного мозку та призначено їй препарати для лікування.Сума грошових коштів, які вона витратила на придбання лікарських препаратів складає 943,80 грн. Органом досудового розслідування 25.06.2020 року до ЄРДР за № 12020040790000775 внесено повідомлення про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України у відношенні неї.За цим кримінальним провадженням вона була визнана потерпілою особою. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яку вона понесла становить 943,80 грн. У зв`язку з тим, що вона тривалий час була позбавлена нормального життя, перебувала на лікуванні вдома, не могла виходити з дому через ушкодження обличчя та мала струс головного мозку, не могла повноцінно спілкуватись зі своєю дитиною, тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25000 грн. 02.07.2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 04.08.2021 року, згідно розпорядження № 9 від 04 серпня 2021 року, цивільна справа передана для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2020 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що підтверджується копією вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.09.2020 року у справі №209/2623/20 (а.с. 4). 31.01.2020 року позивачу було проведено судово-медичне обстеження, відповідно до якого виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, шиї, тулубу, правій верхній кінцівці - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта №117 (а.с. 9). 25.06.2020 року позивач була оглянута лікарем невропатологом та їй було встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку та було рекомендовано лікування медичними препаратами (а.с. 11-12). Позивачем було витрачено 943,80 грн. на придбання ліків, внаслідок отриманих ушкоджень через неправомірні дії відповідача, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 13-14). 25.06.2020 року позивачу було проведено судово-медичне обстеження, відповідно до якого виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді синців та ссаден на голові, крововиливу в склеру лівого ока, крововиливу в слизову верхньої губи - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта №712 (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч. ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частиною 7 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, підлягають задоволенню, оскільки сума витрат, витрачених нею на лікування, підтверджена належними та допустимими доказами. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач зазнала фізичного болю та душевних страждань, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального проступку, в неї було встановлено діагноз ЗЧМТ та струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого відповідачем кримінального проступку, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням усіх обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, з урахування вчиненого відповідачем кримінального проступку та нанесення позивачу легких тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь позивача у розмірі 3000 грн. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Outcome: partial