Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

06 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що проживаючи окремо від сина, відповідач не надає в добровільному порядку кошти на його утримання. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копія позовної заяви з додатками, а також ухала про відкриття провадження отримані відповідачем 23.01.2022, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням Заяв та клопотань, в тому числі заяв по суті справи, від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони у справі перебувають у шлюбі між собою з 26.02.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.02.1997 року (а.с.4). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). У позовній заяві позивач стверджує, що син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, являючись працездатним, матеріального допомоги на утримання сина не надає, домовленість між батьками про характер та обсяг участі кожного з них в утримані дитини відсутня. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Заявлений позивачем розмір аліментів у вигляді 1/4 частини всіх видів доходів відповідача відповідає сталій судовій практиці. Доводи позовної заяви відповідачем не спростовані. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. в зв`язку з повним задоволення ним позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved