Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернуся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 17 жовтня 2019 року по 28 лютого 2020 року в сумі 55142,50 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що він\~був залучений\~до праці\~ ДП\~«УкрНТЦ «Енергосталь»\~для виконання\~ряду проектних\~робіт з\~оплатою праці,\~згідно договорів\~підряду.\~Відповідач здійснював\~нарахування сум\~заробітної плати\~та не\~виплатив її. Згідно довідки відповідача за період з 17 жовтня 2019 року по 28 лютого 2020 року відповідачем було нараховано та не виплачено позивачу заробітну плату на суму 55\~142 грн., тобто позивач не отримав належних коштів за виконану роботу. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з урахуванням поданих уточнень. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що між ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», як замовником та [PERSON] , як підрядником, були укладені письмові договори підряду №17 від 17 жовтня 2019 року та №39 від 01 грудня 2019 року, згідно умов яких замовник доручає, а підрядник зобов`язується виготовити роботу; замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити виконану підрядником роботу; за виконану роботу замовник сплачує підряднику винагороду в розмірі 31200 грн. Оплата здійснюється щомісячно на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 30 грудня 2019 року. Як вбачається з актів приймання робіт від 30 листопада 2019 року та 30 грудня 2019 року, за договором підряду №17 від 17 жовтня 2019 року та №35 від 01 грудня 2019 року представник замовника, що діє за дорученням генерального директора ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» заступник генерального директора Кузнецова Л.М. прийняла, а підрядник [PERSON] виконав у повному обсязі роботи, виконані за період з 01 листопада 2019 року по 30 грудня 2019 року, вартість робіт становить 55142,50 грн., підлягає утриманню відповідно до чинного законодавства України 13357,50 грн. Згідно довідки про наявну заборгованість перед підрядником за договором підряду №Б-02/640 від 24 листопада 2020 року сума, що підлягає сплаті [PERSON] за період з 17 жовтня 2019 року по 30 грудня 2019 року з урахуванням відрахувань та утримань складає 55142,50 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17 (провадження № 14-370цс18) зазначено, що: «статтею 21 КЗпП визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Визначення цивільно-правового договору передбачено статтею 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Аналіз вищезазначених норм закону, а також частини першої статті 837 ЦК України дозволяє дійти висновку, що головна відмінність договорів полягає у предметі. У цивільно-правовому договорі роботодавця цікавить результат, отриманий внаслідок проведених робіт. Предметом трудових договорів є сам процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо)». Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Враховуючи, що відносини за договором підряду не є трудовими, а між сторонами було укладено цивільно-правовий договір, суд керується не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Отже, позивачем умови договору підряду виконані в повному обсязі, про що свідчить акт приймання робіт, а ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» не виплачена винагорода за виконану роботу, що підтверджується довідкою ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 24 листопада 2020 за №Б-02/640. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по невиплаченій винагороді за договорами підряду з ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» у період з 17 жовтня 2019 року по 30 грудня 2019 року в сумі 55\~142,50 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~ст.ст. 141-142, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved