Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

У серпні 2021 року позивач - Громадська організація «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , громадська організація «Платформа громадський контроль», про захист честі гідності та ділової репутації. Позов мотивований тим, що представник вказаної громадської організації [PERSON] є членом Громадської ради при Дніпровській міській раді на підставі розпорядження Дніпровського міського голови від 10.08.2017 року № 885-р, яким затверджено протокол установчих зборів для формування складу Громадської ради при Дніпровській міській раді від 04.07.2021 року. Громадська рада при Дніпровській міській раді є постійно діючим колегіальним, виборним, консультативно-дорадчим органом, утвореним для забезпечення участі громадян в управлінні державними справами, здійснення громадського контролю за діяльністю органів виконавчої влади, налагодження ефективної взаємодії зазначених органів з громадськістю, врахування громадської думки під час формування та реалізації державної політики. Одним із основних завдань громадської ради є здійснення громадського контролю за діяльністю Дніпровської міської ради та питань, що становлять суспільний інтерес. У своїй діяльності громадська рада керується Конституцією України, рішеннями міської ради та регуляторними актами, прийнятими Дніпровською міською радою. До складу громадської ради можуть бути обрані представники громадських об`єднань, релігійних, благодійних організацій, творчих спілок, професійних спілок та їх об`єднань, асоціацій, організацій роботодавців та їх об`єднань, засобів масової інформації, які зареєстровані у встановленому порядку і провадять діяльність на території м. Дніпра. Структура громадської ради складається з голови громадської ради, секретаря, правління громадської ради, постійних робочих органів та тимчасових робочих органів, створених відповідно до Регламенту громадської ради. Громадську раду очолює голова, який обирається з числа членів громадської ради на її першому засіданні шляхом рейтингового голосування. До складу громадської ради при Дніпровській міській раді входив також і представник від Громадської організації «Платформа громадський контроль» - [PERSON], якого у 2018-му році було виключено зі складу громадської ради на підставі рішення загальних зборів громадської ради, оскільки не відвідував засідання громадської ради, не приймав участь у голосуваннях. У 2020-му році відповідачем було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з метою оскаржити Положення про Громадську раду при Дніпровській міській раді, оскільки вважав, що таке положення порушує права громадського організації «Платформа громадський контроль» на участь у формуванні державної, регіональної політики і місцевого самоврядування на території м. Дніпро, через інститут громадських рад. З того моменту, як відповідача було виключено зі складу громадської ради, він з 2018-го року систематично розповсюджує в мережі «Фейсбук» принизливі, нецензурні висловлювання, недостовірну інформацію та таку що принижує честь, гідність і ділову репутацію працівників та посадових осіб Дніпровської міської ради, в тому числі й позивача. Так, 04 червня 2021 року відповідач оприлюднив на своїй персональній сторінці в мережі «Фейсбук» інформацію такого змісту (мовою оригіналу): «Самый сложный суд по №160/2650/20 где мы пытаемся снести кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего. Дело в апелляционной инстанции слушается уже два месяца и будет уже 5 заседание (обычно суд проходит в одно заседание). Во время суда узнал много нового, что нынешняя громрада по их логике должна быть вечная и может сама себе срок работы продлевать до смерти (смерти [PERSON] как я понял). То что есть постанова Кабмина и срок ограничен 2 годами и что члены громрады должны избираться, горсовету пофиг, а то вдруг [PERSON] не изберется, ото позор будет. (сейчас глава громрады [PERSON] , тот еще общественник) Также я узнал, что исполком может только согласиться и принять решения громрады(варианта отклонить типа нету у него), интересно, а если громрада [PERSON] решит, что городу надо войти в состав ДНР или объявить войну Ватикану, горсовет молча проголосует за такие решения:). Напомню [PERSON] и товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими (Это напрямую противоречит законодательству). Отдельного внимания заслуживают представители горсовета так нагло и цинично врать надо уметь (делали это [PERSON] и [PERSON] . Дошло до того, что они рассказывали, что я делал и что не делал (я даже начал сомневаться и подумал, что я наверно последние пару лет жил в параллельной вселенной). Очень понравилось когда они начинают типа цитировать постановления Кабинета министров и во время якобы цитат придумывают от себя предложения или целые абзацы». Ці висловлювання відповідача розміщені за посиланням [INFO] Позивач вважає, що публікація [PERSON] , яка розміщена в мережі Інтернет, є недостовірною, оскільки містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі. Публікація оприлюднена в загальнодоступній мережі, а отже доведена до відома невизначеного та необмеженого кола осіб. Така інформація, як вважає позивач, є неправдивою, і такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію Громадської організації «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». Виходячи з вищезазначеного, позивач просить суд визнати недостовірною і такою, що порушує права Громадської організації «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» як члена громадської ради при Дніпровській міській раді на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] [INFO] на персональній сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» за веб посиланням [INFO] , а саме: «кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего», «товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно Громадської ради при Дніпровській міській раді недостовірну інформацію, шляхом розміщення на персональній сторінці соціальної мережі «Фейсбук» повного тексту судового рішення у справі не пізніше 7 днів з дня набрання рішення законної сили. Стягнути з відповідача судовий збір. 21.09.2021 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а саме [PERSON] до відповідача [PERSON] , про захист честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вона делегована від інституту громадянського суспільства - Громадської організації «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» для обрання до складу членів Громадської ради при Дніпровській міській раді. Вважає, що публікація [PERSON] безпосередньо стосується її, оскільки вона є членом громадської ради при Дніпровській міській раді. Так, відповідачем поширено недостовірні твердження про представників громадянських інститутів, членів Громадської ради при Дніпровській міській раді. На думку [PERSON] такі вислови принижують честь, гідність та ділову репутацію всіх та кожного з членів громадської ради, а також [PERSON] . Тому просить суд прийняти позов третьої особи із самостійними вимогами до розгляду та визнати такою, що порушує права громадянки [PERSON] як члена Громадської ради при Дніпровській міській раді на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] [INFO] на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» за наступним посиланням [INFO] , а саме опублікований ним допис: «кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего. Дело в апелляционной инстанции слушается уже два месяца и будет уже 5 заседание (обычно суд проходит в одно заседание). Во время суда узнал много нового, что нынешняя громрада по их логике должна быть вечная и может сама себе срок работы продлевать до смерти (смерти [PERSON] как я понял). То что есть постанова Кабмина и срок ограничен 2 годами и что члены громрады должны избираться, горсовету пофиг, а то вдруг [PERSON] не изберется, ото позор будет. (сейчас глава громрады [PERSON] , тот еще общественник) Также я узнал, что исполком может только согласиться и принять решения громрады (варианта отклонить типа нету у него), интересно, а если громрада [PERSON] решит, что городу надо войти в состав ДНР или объявить войну Ватикану, горсовет молча проголосует за такие решения:). Напомню [PERSON] и товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими (Это напрямую противоречит законодательству)». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно Громадської ради при Дніпровській міській раді недостовірну інформацію, шляхом розміщення на персональній сторінці соціальної мережі «Фейсбук» [INFO] .52 повного тексту судового рішення у справі не пізніше 7 днів з дня набрання рішення законної сили. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вказує таке. Громадська організація «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» не є членом громадської ради при Дніпровській міській ради, оскільки членами громадських рад є представники організацій, а не безпосередньо громадські організації, тому права та інтереси позивача не можуть бути порушені публікацією [PERSON] . При цьому до персонального складу громадської ради рішенням ДМР було довключено нових членів не шляхом відкритого чи рейтингового голосування, а іншим чином. Щодо висловлювань відповідача, то вони не містять неправдивої інформації, а є оціночними. Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки відповідачі. Висловлювання [PERSON] , які містяться у його дописі на сторінці у «Фейсбук» не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності, чи спростувати, що відповідає прецедентній практиці ЄСПЛ. З тексту оспорюваної публікації вбачається, що [PERSON] у сатирично-іронічній формі надав оцінку ситуації, що склалась щодо порядку включення [PERSON] у склад громадської ради при Дніпровській міській раді. Також вказує, що позивачем не доведено позовні вимоги та не надано належних та допустимих доказів на їх обґрунтування. Посилаючись на вказані доводи, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Крім цього, відповідачем подано відзив на позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] , в якому вказується, що відповідач має право на вільне висловлення думки та власну оцінку подій, що відповідає практиці ЄСПЛ. Свобода вираження поглядів є однією із важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної особи. Інші доводи є аналогічними тим, що містяться у відзиві на позовну заява ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». Просить у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами - відмовити. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року прийнято до розгляду спільно з первісним позовом позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами - керівника ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» [PERSON] Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2021 року залишена без задоволення заява представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду позову третьої особи із самостійними вимогами - керівника ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» [PERSON] Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2021 року визнано заяву представника відповідача про відвід головуючого судді - необґрунтованою та передано справу до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року заява представника відповідача про відвід головуючого судді Кондрашова І.А. залишена без задоволення. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року уточнена позовна заява представника позивача залишена без розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник третьої особи із самостійними вимогами підтримала позов, просила його задовольнити повністю. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення первісного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами. Пояснили, що допис [PERSON] має оціночний характер, та не містить у собі конкретних фактів чи подій, які б можна було підтвердити або спростувати, тому така інформація не може бути спростованою. Третя особа із самостійними вимогами - [PERSON] та треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Конституція України встановила, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади є народ, який здійснює владу як безпосередньо, так і через органи державної влади та місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. В Україні найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека, а забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України). Стаття 21 Конституції України визначає, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Дотримання прав і свобод особи стало одним з найважливіших пріоритетних принципів незалежної української держави. Україна ратифікувала більшість найважливіших міжнародних актів в сфері прав людини - Загальну декларацію прав людини, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права та Факультативний протокол до нього 1966 р., Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 р., Міжнародну конвенцію про ліквідацію всіх форм расової дискримінації 1965 р., Конвенцію про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 р., Конвенцію про права дитини 1989 р., Конвенцію ООН проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання 1984 р. та інші. Згідно ст. 64 Конституції України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. У відповідності із ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки й слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ч.1), свободу інформації (ч.2). У ч. 2 ст. 34 Конституції України закріплене право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати й поширювати інформацію усно, письмово або іншим способом - на свій вибір. Цей комплекс прав утворює основу правового інституту свободи інформації. Ці права можуть здійснюватися окремо, але без правових гарантій реалізації одного з них інші права, які входять у даний комплекс прав, реалізовувати неможливо. Частина перша ст. 34 Конституції України проголошує свободу думки й слова, свободу вираження своїх поглядів і переконань. Закріплення цих прав дублюється Законами України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про інформацію». Важливою гарантією свободи слова є заборона цензури (ст. 15 Конституції України; ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 24 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»). Разом з тим, до нормативно-правових гарантій свободи слова можна віднести законодавче закріплення таких принципів інформаційних відносин як: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи 297 від втручання в її особисте та сімейне життя (ст. 2 Закону України «Про інформацію») та ін. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] на своїй персональній сторінці у мережі «Фейсбук» виклав публікацію такого змісту: «Самый сложный суд по №160/2650/20 где мы пытаемся снести кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего. Дело в апелляционной инстанции слушается уже два месяца и будет уже 5 заседание (обычно суд проходит в одно заседание). Во время суда узнал много нового, что нынешняя громрада по их логике должна быть вечная и может сама себе срок работы продлевать до смерти (смерти [PERSON] как я понял). То что есть постанова Кабмина и срок ограничен 2 годами и что члены громрады должны избираться, горсовету пофиг, а то вдруг [PERSON] не изберется, ото позор будет. (сейчас глава громрады [PERSON] , тот еще общественник). Также я узнал, что исполком может только согласиться и принять решения громрады (варианта отклонить типа нету у него), интересно, а если громрада [PERSON] решит, что городу надо войти в состав ДНР или объявить войну Ватикану, горсовет молча проголосует за такие решения:). Напомню [PERSON] и товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими (Это напрямую противоречит законодательству). Отдельного внимания заслуживают представители горсовета так нагло и цинично врать надо уметь (делали это [PERSON] и [PERSON] . Дошло до того, что они рассказывали, что я делал и что не делал (я даже начал сомневаться и подумал, что я наверно последние пару лет жил в параллельной вселенной). Очень понравилось когда они начинают типа цитировать постановления Кабинета министров и во время якобы цитат придумывают от себя предложения или целые абзацы». Ця публікація розміщена за посиланням [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2022 року уточнена позовна заява представника позивача залишена без розгляду, суд розглядає справу згідно первинних вимог від 05.08.2021 року. Надаючи правову оцінку публічним висловлюванням відповідача, в межах заявлених позовних вимог, суд відзначає наступне. Так, на думку позивача, висловлювання: «кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего», «товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими», - є недостовірним і порушує честь, гідність та ділову репутацію ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». За загальним розумінням «кулуарність» означає, що державницька політика, діяльність владних інститутів та ухвалення рішень відбувається не відкрито (публічно), а негласно, неформально, в приватному порядку, шляхом створення певних груп впливу. Згідно з ч. 3 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною 1 ст.201 Цивільного кодексу України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. За статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц. Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 даної статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснює, що беручи до уваги положення ст. ст. 32, 34 Конституції України суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Отже, за ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд вважає, що в даному випадку висловлювання про кулуарність, наявність сателітів та узурпацію не містять у собі чітких і конкретних відомостей про певні події та явища. Суд позбавлений можливості перевірити ці висловлювання на предмет їх достовірності чи неправдивості. Відтак, спростувати ці висловлювання неможливо, оскільки вони в узагальненій та різко критичній формі містять у собі лише суб`єктивну думку конкретної особи з приводу діяльності громадської ради при Дніпровській міській раді та обрання [PERSON] головою такої ради. [PERSON] лише виловив свою особисту думку з приводу незаконності, як він вважає, включення [PERSON] до складу громадської ради та обрання його головою цієї ради. Однак такі висловлювання викладені в іронічній формі, вони не є конкретизованими, тобто будь-який сторонній спостерігач не зможе ані довести ці факти, ані спростувати їх. Так само і суд позбавлений можливості встановити факти того, чи дійсно кулуарне обрання [PERSON] мало місце, чи ні; чи дійсно був незаконний вплив на процес формування громадської ради та її керівних органів, чи процедура була дотримана. Суд не може перевіряти і встановлювати ці факти в межах розгляду даної справи, оскільки висловлювання [PERSON] не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на використання ним таких мовно - стилістичних засобів як гіпербола (навмисного перебільшення для посилення виразності та підкреслення сказаної думки), сатира (гостра критика чи гнівне засудження діяльності будь-кого у будь-якій сфері суспільного чи політичного життя). Отже, суд вважає інформацію, що викладена в публікації відповідача такою, що не може бути спростована чи підтверджена, тому вона має всі ознаки оціночного судження. При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати (статі 3, 4, 6 Декларації.) Оскільки гр. [PERSON] є відомою публічною особою, то межа допустимої критики відносно нього є вищою, у порівнянні з іншими пересічними громадянами. З урахуванням викладеного, суд вважає, що публікація [PERSON] не порушує нічиїх прав, тому відсутні підстави для визнання цієї інформації недостовірною і такою, що порушує право на честь, гідність та повагу до ділової репутації ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». За змістом п. 3.1. Положення про Громадську Ради при Дніпровській міській раді, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради № 94/47 від 24.07.2019 року, до складу громадської ради входять представники громадських об`єднань, релігійних, благодійних організацій, творчих спілок, професійних спілок та їх об`єднань, асоціацій, організацій роботодавців та їх об`єднань, засобів масової інформації, які зареєстровані у встановленому порядку і провадять діяльність на території м. Дніпра. Тобто членами громадської ради можуть бути представники інститутів громадянського суспільства, а не безпосередньо громадські об`єднання, релігійні та інші організації. Звертаючись до суду з позовом Громадська організація «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра», вказує, що зазначена організація є членом Громадської ради при Дніпровській міській раді, і поширена [PERSON] інформація принижує честь, гідність і ділову репутацію цієї організації. Суд не погоджується з цим, оскільки членом громадської ради є представники громадських організацій, а не самі організації, тому спірна публікація не може порушувати права та інтереси ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». Право на звернення до суду гарантовано ст. 14 ЦПК України. Частиною першої ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного прав у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. На думку суду, позивач не довів, які саме його права порушуються спірною публікацією, а також не зазначив, чи уповноважувала Громадська рада при Дніпровській міській ради Громадську організацію «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» звертатись до суду в інтересах громадської ради, оскільки спірна публікація стосується діяльності самої ради як колегіального, консультативно-дорадчого органу, та власне, її голови [PERSON] . У публікації відсутні будь-які відомості (інформація), що стосується безпосередньо ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра». Той факт, що ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» могла приймати участь у рейтинговому голосуванні з питань щодо обрання [PERSON] , тобто брати участь у формуванні керівних органів громадської ради, суд не має можливості перевірити, оскільки позивачем не надано протокол поіменного голосування з обрання голови громадської ради. Висвітлення інформації, що ставить під сумнів прозорість та відкритість процедури формування керівних органів громадської ради, не впливає на діяльність ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» та не свідчить про порушення права на повагу до її честі, гідності та ділової репутації, оскільки позивачем не доведено, що названа громадська організація взагалі приймала участь у голосуванні, або готувала проекти відповідних рішень, проводила консультації, висувала кандидатури тощо, від свого імені чи від імені її керівника. Таким чином, суд доходить висновку, що спірна публікація не зачіпає прав та інтересів ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра», оскільки основний її зміст стосується діяльності громадської ради та призначення [PERSON] . В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» мала або могла мати вирішальний вплив на вирішення кадрових питань громадської ради при ДМР. Відсутність порушення прав та законних інтересів безпосередньо ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» є самостійної підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Суд надав оцінку спірній публікації, проте оскільки вона не стосується вказаної громадської організації та не принижує її честь, гідність та ділову репутацію, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра», тому у їх задоволенні належить відмовити. Щодо позову третьої особи із самостійними вимогами, суд виходить з нижченаведеного. У справі «Українська Прес-Група» проти України» від 29.03.2005 р. ЄСПЛ зазначив, що вимога довести правдивість оціночних суджень вважається нездійсненною та порушує свободу висловлення думки, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється ст. 10 Конвенції (рішення у справі Lingens v. Austria). Однак, навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Позивач із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] звертає увагу, що вона є членом громадської ради при Дніпровській міській раді, тому публікація [PERSON] безпосередньо стосується її як учасника кожного із засідань ради в частині здійснення правомочностей власне ради через засідання її членів, оскільки будь-які рішення приймаються фактично шляхом проведення засідань і голосувань членів ради. Інформація, що поширена відповідачем, порушує її особисті права та інтереси. Контекст поширеної інформації стосується безпосередньо громадської ради, а відтак стосується кожного з членів з цієї ради, оскільки ставиться під сумнів відкритість та прозорість її роботи. Висловлювання [PERSON] принижують честь та гідність [PERSON] як керівника ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» та члена Громадської ради при Дніпровській міській раді. З приводу висловлювань «кулуарное избрание [PERSON] и его сателитов в громадську раду и узурпацию там всего. Дело в апелляционной инстанции слушается уже два месяца и будет уже 5 заседание (обычно суд проходит в одно заседание) - судом вже була надана оцінка та встановлено, що такі висловлювання є оціночними, тобто не містять фактичних даних. Допис про те, що суд, на якому мають «знести» кулуарне обрання [PERSON] проходить у 5 засідань, хоча раніше, зазвичай, було лише одне засідання, не мітить інформації, що могла б принижувати честь та гідність [PERSON] . Так, кількість засідань апеляційного суду може залежати від складності справи, характеру та обсягу досліджуваних доказів, поведінки учасників процесу. Той факт, що певні справи розглядаються в «одне засідання», а справа відносно [PERSON] слухається довго - не містить у собі ніякої фактичної інформації про те, що є упередженість або інші чинники, що впливають на хід судового розгляду. Це особисте переконання пересічного громадянина, який не обізнаний у тому, як організована діяльність судової влади, і що є об`єктивні причини, які не дозволяють розглядати справи різних категорій за одне судове засідання. Щодо вислову «Во время суда узнал много нового, что нынешняя громрада по их логике должна быть вечная и может сама себе срок работы продлевать до смерти (смерти [PERSON] как я понял). То что есть постанова Кабмина и срок ограничен 2 годами и что члены громрады должны избираться, горсовету пофиг, а то вдруг [PERSON] не изберется, ото позор будет. (сейчас глава громрады [PERSON] , тот еще общественник), суд вказує таке. Відповідно до п. 7 Постанови КМУ «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» від 3 листопада 2010 р. № 996 строк повноважень складу громадської ради становить два роки з дня затвердження органом виконавчої влади її складу. У Постанові Верховного суду від 18 листопада 2021 року по справі № 160/2650/20 міститься висновок, про те, що положення постанови КМУ від 03 листопада 2010 року № 996 носять рекомендаційний характер і тому приписи затверджених цією постановою Порядку і Типового положення не є обов`язковими для застосування органами місцевого самоврядування під час проведення консультацій з громадськістю та утворення громадських рад при органах місцевого самоврядування, ніж ті, які зазначені у п. 1 цього Типового положення. Тобто вказана Постанова КМУ є обов`язковою до застосування лише при утворенні громадських рад при органах виконавчої влади (міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях і т.д.). Тобто строк повноважень Громадської ради при Дніпровській міській раді може бути збільшений або зменшений, а формуватися склад ради може навіть не шляхом обрання, а іншим чином. Однак це не свідчить про порушення законодавства, з огляду на рекомендаційний характер вказаної Постанови КМУ. Однак громадська рада є консультативно-дорадчим органом, і її рішення мають рекомендаційний, а не безумовний характер. Діяльність ради має допоміжний характер, а не підміняє собою діяльність органів влади та місцевого самоврядування. У вказаних висловлюваннях [PERSON] є лише помилкове (хибне) тлумачення законодавства з питань діяльності Громадської ради при Дніпровській міській раді, однак суд не вбачає в цьому будь-якого умислу щодо перекручення фактів чи висвітлення неправдивої інформації. В контексті публікації відповідач вказує, що він під час розгляду справи дізнався для себе багато нового з питань діяльності громадських рад, тобто це його власні міркування і власний досвід, який він висвітлює публічно. Однак законодавством не заборонено давати побутове (повсякденне) тлумачення норм права, навіть якщо воно і є помилковим. Так само не заборонено робити критичну оцінку діяльності органів влади чи органів місцевого самоврядування. Таким чином, у висловах відповідача про строк повноважень громадської ради відсутня фактична складова, тобто такі думки є оціночними судженнями. Допис про те, що « [PERSON] тот еще общественник» не стосується ані [PERSON] , ані ГО «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра», оскільки мова йде про конкретну особу, тому суд не оцінює таке висловлювання, з огляду на диспозитивність цивільного судочинства. Щодо допису « Также я узнал, что исполком может только согласиться и принять решения громрады (варианта отклонить типа нету у него), интересно, а если громрада [PERSON] решит, что городу надо войти в состав ДНР или объявить войну Ватикану, горсовет молча проголосует за такие решения:). Напомню [PERSON] и товарищи попали в громраду не путем открытого голосования, а придумали как в рейдерстве схему увеличения состава и легкий путь попадание в состав громрады путем написания заявлений ими (Это напрямую противоречит законодательству). Наведений допис має характер припущення, оскільки як вже було зазначено, міська рада чи її виконавчий орган не зобов`язані безумовно погоджуватись з рішеннями громадської ради. Її рішення мають рекомендаційний характер. Далі слідує іронічний допис, що рада може проголосувати за вступ до ДНР чи оголошення війни Ватикану, з чим погодиться міська рада, проте такі висловлювання мають емоційне та художнє забарвлення, тобто є посилання на неіснуючі факти і явища. Спростувати таку інформацію не видається за можливе, як і довести її істинність. Таким чином, всі вищенаведені висловлювання [PERSON] викладені в такій формі, що не дозволяє встановити реальний зміст та фактичні дані, з огляду на використання мовно-стилістичних засобів, тому суд не може визнати неправдивою та спростувати цю інформацію. Ці судження та вислови є оціночними, а деякі з них викладені автором як внутрішній діалог із самим собою, тобто відповідач намагається зрозуміти якісь речі, але помилково тлумачить їх як порушення. Така оцінка в рамках чинного законодавства не може обмежуватись чи піддаватись цензурі. У свою чергу громадська рада може надати у публічному просторі власний коментар з приводу публікації [PERSON] , що не заборонено чинним законодавством. При розв`язанні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами суд також звертає увагу, що [PERSON] не доведено, яким чином спірна публікації порушує її честь та гідність. Так, дійсно, [PERSON] є членом громадської ради як представник громадянського суспільства. Проте вона абсолютно не зазначає та не довела, яким чином спірна публікація порушує її честь та гідність. В даному випадку зміст публікації направлений не на членів громадської ради, а на діяльність громадської ради в цілому, яка є багатогранною. Посилання [PERSON] в позові, що [PERSON] саботував засідання громадської ради, намагався неодноразово оскаржити рішення, пропускав без поважних причин засідання, неодноразово негативно висловлювався в їх бік, був виключений зі складу ради, не може бути предметом розгляду даної справи. Суд лише вбачає, що між [PERSON] , та третьою особою із самостійними вимогами склались неприязні відносини, оскільки відповідач є різким у висловлюваннях та займає власну активну позицію, критикує тих або інших членів громадської ради. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Судом під час розгляду даного спору не встановлено обставин, які б давали підстави для спростування недостовірної інформації, а також не встановлено, що поширена [PERSON] інформація принижує честь та гідність керівника Громадської організації «Центр соціальної адаптації людей з інвалідністю «Океан Добра» [PERSON] За таких обставин у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами слід відмовити. В силу положень ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed