Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

27.11.2021 позивач звернувся в суд з позовом о [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором від 13.10.2008 у розмірі 12159,54 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.10.2008 . Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт , який у подальшому збільшився до 15000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Відповідач порушив зобов`язання за договором та станом на 14.11.2021 має заборгованість у сумі 12159,54 грн., з яких 9774,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2385 грн.-заборгованість за відсотками . На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, а тому позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 14.12.2021 у справі відкрито провадження і призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 01.02.2021. 01.02.2022 відповідач подав заяву , згідно якої просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату боргу № 19024-1011707-54096 на суму 3016,70 грн Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засіданя 14.02.2022 не з`явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як зазначає позивач та встановлено судом, [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно з якою він отримав кредитний ліміт на кредитну карту. Наявні в матеріалах справи Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг містять: розрахунок процентів на залишок особистих коштів клієнта, базову процентну ставку у місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні строків платежів по любому з грошових зобов`язань, процентну ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, а також приклади використання кредитних засобів. Згідно з наданими АТ КБ «Приватбанк» розрахунками, заборгованість [PERSON] станом на 14.11.2021 перед банком має заборгованість у сумі 12159,54 грн., з яких 9774,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2385 грн- заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12159,54 грн. та 2270 грн. судового збору. З виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунках [PERSON] вбачається, що він користувався кредитними коштами, знімав їх у банкоматах, розраховувався за товари та послуги. Крім того, відповідач частково погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці . Згідно з довідки наданої АТ КБ «Приватбанк», між АТ КБ « Приват Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким були надані кредитні картки, остання з яких відкрита 16.02.2018 термін дії до 02.2022. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] 13.10.2008 підписав анкету-заяву, надану йому позивачем, тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг та приєднавшись до них, у зв`язку з чим між нею та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зауважує, що відповідач, підписавши анкету-заяву та, в подальшому, вчиняючи дії, а саме: користуючись кредитними коштами і здійснюючи погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (зокрема випискою по рахунку), фактично висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надаючи оцінку аргументам відповідача , а саме квитанції про часткову сплату боргу на суму 3 016,70 грн. (платник картка [NUMBER] ), суд не бере таку до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів, що борг сплачено по кредитному договору № б/н від 13.10.2008. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13.10.2008 у сумі 12159,54 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 207,526, 549,625,626,628,633,634,638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved