Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», яку уточнив 10 листопада 2021 року, в якій остаточно просив: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на його користь страхове відшкодування у розмірі 53 654,24 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 3 000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 лютого 2020 року, о 08.50 год., сталася дорожньо-транспортна пригода, в м. Дніпрі, на перехресті вул. Виборзька та вул. Нестерова (Чечелівський район м. Дніпра), за участю автомобіля Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача. В результаті даної події був суттєво пошкоджений його автомобіль Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , та йому як власнику даного автомобіля були завдані значні матеріальні збитки. ДТП сталася з вини водія автомобіля [PERSON] , що встановлено та підтверджується постановою Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2020 року. Оскільки ДТП сталася з вини водія автомобіля Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , то настала цивільно-правова відповідальність останнього, яка була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АО/2607342 від 01.11.2019 року, укладеним з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо». Умовами вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановлений у розмірі 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. З метою визначення розміру завданого матеріального збитку внаслідок даного ДТП, він звернувся до незалежного судового експерта авто-товарознавця [PERSON] Згідно із складеним судовим експертом висновком № 7349 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06.03.2020 року вартість відновлювального ремонту складає 426 442,15 грн., вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу на момент пошкодження у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту не менша ринкової вартості автомобіля, що становить 139 888,09 грн. Таким чином, згідно даного Висновку № 7349 вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля на момент ДТП, а тому розмір матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП, що становить 139 888,09 грн. Витрати за послуги експерта по складанню висновку склали 3 000,00 грн. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вартість автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , після ДТП у пошкодженому стані становить 12 300,00 грн., що встановлено та підтверджується Договором купівлі-продажу автомобіля від 16 травня 2020 року. Таким чином, належний розмір суми страхового відшкодування становить 127 588,09 грн. 30 квітня 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» виплатила йому страхове відшкодування у значно меншому розмірі - 73 933,85 грн. Отже, сума недоплаченого страхового відшкодування складає 53 654,24 грн. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» відмовило позивачу у задоволенні його заяви про перегляд суми виплати страхового відшкодування та повідомило, що вартість утилізації пошкодженого автомобіля становить 65 954,24 грн., з чим позивач категорично не погоджується, реальна вартість цього пошкодженого автомобіля склала 12 300,00 грн. Враховуючи викладене [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. 22 вересня 2021 року від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими з огляду на наступне. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2607342 від 01.11.2019 року. На підставі вказаного полісу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням у ДТП належного йому на праві власності автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] . Відповідач підтверджує настання свого обов`язку щодо виплати страхового відшкодування за наслідками пошкодження транспортного засобу позивача у вказаній ДТП. Проте, свої зобов`язання ТДВ СК «Кредо» щодо виплати страхового відшкодування перед позивачем виконані у повному обсязі. Згідно висновку № 7349 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06.03.2020 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , становить 426 442,15 грн., а ринкова вартість цього автомобіля на момент ДТП становить 139 888,09 грн. Тобто, вищевказаний автомобіль у розумінні ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є фізично знищеним. У зв`язку з тим, що у висновку № 7349 від 06.03.2020 року не була згідно закону розрахована вартість утилізації пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , на замовлення відповідача було надано Звіт № 18559 від 24.04.2020 року про проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, згідно якого вартість утилізації даного автомобіля становить 65 954,24 грн. Таким чином, розмір шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля складає 73 933,85 грн. (139 888,09 грн. - 65 954,24 грн. = 73 933,85 грн.). Страхове відшкодування у сумі 73 933,85 грн. було виплачено позивачу. Таким чином, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у повному обсязі відшкодовано збитки, завдані внаслідок ДТП. Вимоги позивача ґрунтуються лише на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5879/20/002625 від 16.05.2020 року, які не можуть бути підставою для виплати страхового відшкодування. Такий документ не може підтвердити оцінену шкоду. У зв`язку з викладеним у задоволенні позову [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. 08 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Пред`явлені позовні вимоги є повністю законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені належними і допустимими доказами по справі. Позивач категорично не погоджується з визначеним розміром вартості автомобіля після ДТП на підставі Звіту № 18559 від 24.04.2020 року у розмірі 65 954,24 грн. та вважає, що даний документ є неналежним, недопустимим доказом по справі, так як при його складанні були грубо порушенні чинні норми законодавства, а сума вартості автомобіля є нереальною, завищеною та визначена на власний розсуд оцінювачем виходячи із свої припущень, а не доказів. Оцінювач [PERSON] , який складав для страхової компанії Звіт № 18559 від 24.04.2020 року, взагалі не бачив пошкоджений автомобіль Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , не складав протокол огляду цього автомобіля і не фіксував пошкодження. У даному звіті не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивачем абсолютно правильно та вірно визначений розмір завданої шкоди, з урахуванням встановлених вимог закону, а тому заявлений розмір матеріального збитку, який позивач просить стягнути на його користь у розмірі 53 654,24 грн. є правомірним і законним. Тому, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. 22 жовтня 2021 року від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до суду надійшло письмове заперечення, в якому зазначено наступне. Оскільки замовником експертизи було ТДВ СК «Кредо» та експерту для складання звіту № 18559 від 24.04.2020 року було надано всі необхідні матеріали (повний звіт № 7349 від 21.04.2020 року, який у собі містив акт огляду ТЗ, фото пошкодженого ТЗ та всі інші документи, які необхідні для розрахунку), тобто всі вимоги Методики були виконанні, посилання позивача на те, що безпосередньо експертом [PERSON] не було проведено огляд ТЗ безпідставні та такі, що не заслуговують на увагу. Оскільки Звіт було складено на замовлення ТДВ СК «Кредо» у порядку цивільних правовідносин, а не у порядку цивільного або іншого судочинства, відомості про те, що суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] попереджений про кримінальну відповідальність не є обов`язковими. За вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу саме аналогічного КТЗ, а не безпосередньо авто яке належить потерпілій особі і яке досліджується. Позивач міг навмисно продати ТЗ за заниженою ціною з ціллю збагатитись за рахунок ТДВ СК «Кредо». 26 січня 2022 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що пред`явлені до нього позовні вимоги [PERSON] він не визнає з огляду на наступне. Відповідач не був запрошений та не брав участь у проведенні огляду експертом пошкодженого автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] . Експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Експертом була визначена вартість матеріального збитку на дату проведення оцінки, а не на дату ДТП. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» належним чином та в повному обсязі виконала свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування. У зв`язку з викладеним у задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року по справі № 204/1193/20 вбачається, що 15 лютого 2020 року, о 08.50 год., [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Виборзькій у м. Дніпрі, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з вул. Нестерова у м. Дніпрі, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим спричинив механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 9). Вказана постанова набрала законної сили 07 квітня 2020 року. Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 340,00 грн. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Власником пошкодженого 15 лютого 2020 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 12). Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час скоєння ДТП була застрахована останнім у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» згідно полісу № АО/2607342 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії з 02 листопада 2019 року по 01 листопада 2020 року, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн. (а.с. 11). 17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 15 лютого 2020 року за участю транспортних засобів Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] (а.с. 15). Також, 17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 16). У пункті 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. 26 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до експерта авто-товарознавця [PERSON] для проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] . Згідно Висновку № 7349 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 березня 2020 року, складеного експертом авто-товарознавцем [PERSON] на замовлення [PERSON] , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого у наслідок ДТП, становить 139 888,09 грн. (а.с. 24-27). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» подія ДТП, що мала місце 15 лютого 2020 року за участю транспортних засобів Renault Kangoo, номерний знак [NUMBER] , та Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , була визнана страховим випадком, про що 30 квітня 2020 року було складено Страховий акт № 1323884/782 від 30 квітня 2020 року (а.с. 76). 30 квітня 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» здійснило на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , у розмірі 73 933,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 444 від 30 квітня 2020 року (а.с. 78). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, [PERSON] звертався до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою про перегляд суми виплаченого страхового відшкодування та доплату страхового відшкодування на суму 53 654,24 грн. (а.с. 17-18). Листом № 1164 від 21 травня 2020 року (а.с. 23) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» повідомляло [PERSON] про те, що транспортний засіб Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , у розумінні ст. 30 Закону № 1961-IV вважається фізично знищеним і вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до ДТП та складає 139 888,09 грн. Відповідно до звіту № 18559 від 24.04.2020 року щодо проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, вартість утилізації автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , складає 65 954,24 грн., таким чином сума страхового відшкодування складає 73 933,85 грн. (139 888,09 грн. - 65 954,24 грн. = 73 933,85 грн.). Аналогічна за змістом відповідь на заяву [PERSON] була надана Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за вих. 89/1 від 06 січня 2021 року (а.с. 19). Звертаючись у серпні 2021 року до суду з даним позовом [PERSON] обрав такий спосіб захисту свого права: позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у розмірі 53 654,24 грн. позивач пред`явив до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», а позовні вимоги про стягнення витрат по оплаті послуг експерта у розмірі 3 000,00 грн. - до [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , пред`явлені до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 53 654,24 грн. суд виходить з наступного. У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. З Висновку експертного дослідження № 7349 від 06 березня 2020 року, складеного експертом авто-товарознавцем [PERSON], вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , становить 426 442,15 грн., а ринкова вартість даного транспортного засобу становить 139 888,09 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача значно перевищувала його ринкову вартість, а тому і розмір матеріального збитку, завданого позивачу, визначався за ринковою вартістю транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , на момент пошкодження - 139 888,09 грн. Отже, у розумінні норм п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , вважається фізично знищеним. Згідно з пунктом 30.2 Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З викладеного вбачається, що позивач дійсно має право на відшкодування йому різниці між вартістю транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , до та після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в даному випадку обов`язковому доведенню позивачем, як особою, яка звернулася до суду за захистом своїх прав, підлягають дві обставини, а саме: - вартість транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , до дорожньо-транспортної пригоди; вартість даного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. Наведені обставини, повинні бути встановлені на підставі допустимих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вартість транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , до дорожньо-транспортної пригоди підтверджена висновком експертного дослідження № 7349 від 06 березня 2020 року, складеним експертом авто-товарознавцем [PERSON], та становить 139 888,09 грн. Сторонами також визнавалася вказана обставина та розмір шкоди до дорожньо-транспортної пригоди. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночної процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Вимоги методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз. Відповідно до п. 7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого колісного транспортного засобу не розраховується. Відновлення такого колісного транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу. Тобто, якщо транспортний засіб є фізично знищеним (вартість відновлювального ремонту аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень) встановлюється вартість утилізації колісного транспортного засобу. Але, у вказаному вище Висновку експертного дослідження № 7349 від 06 березня 2020 року вартість транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди не визначалась. При цьому, позивачем на підтвердження вартості вищевказаного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди не було надано суду відповідних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні ст. 77-80 ЦПК України. Суд наголошує, що для визначення розміру страхового відшкодування в порядку ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковим є встановлення не лише вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а також і вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки за відсутності відомостей про вартість пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди неможливо здійснити розрахунок належного позивачу до виплати страхового відшкодування, яка дорівнює різниці між згаданими двома вартісними показниками. Згідно зі статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що закріплено у частині 6 статті 81 ЦПК України. На підтвердження вартості транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав договір комісії № 5879/20/002625 від 16 травня 2020 року, укладений між ТОВ «Агенство незалежних експертиз» як комісіонером та [PERSON] як комітентом, щодо продажу транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме 12 300,00 грн. (а.с. 40), а також договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5879/20/002625 від 16 травня 2020 року, укладений між ТОВ «Агенство незалежних експертиз» як комісіонером та [PERSON] як покупцем, відповідно до умов якого транспортний засіб Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , був проданий [PERSON] за 12 300,00 грн. (а.с. 39). Однак, зазначена у договорі купівлі-продажу транспортного засобу ціна такого транспортного засобу не може вважатись допустими, достовірним та достатнім доказом на підтвердження вартості транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а тому транспортний засіб міг бути проданий за будь-яку ціну, яка влаштовувала б продавця та покупця. Ціна в договорі купівлі-продажу транспортного засобу жодним чином не свідчить про його дійсну вартість після дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин, суд не бере до уваги договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5879/20/002625 від 16 травня 2020 року в якості доказу на підтвердження вартості транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, як недопустимий доказ. Також суд зазначає, що заперечення позивача проти визначеної за замовленням страховика вартості утилізації пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак [NUMBER] , у розмірі 65 954,24 грн. згідно Звіту № 18559 про проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ТОВ «Атлант Алюс 2018» судом до уваги не беруться та відхиляються як безпідставні та не обгрунтовані (а.с. 72-73). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Судом роз`яснювалося сторонам щодо обов`язку подавати допустимі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Для підтвердження вартості пошкодженого майна після дорожньо-транспортної пригоди допустимим може вважатися доказ, згідно якого вартість пошкодженого майна була б визначена у порядку встановленому законом, яким в даному випадку є висновок експерта. Однак, стороною позивача не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи. Так само, позивачем не надано суду висновку експерта, проведеного на його замовлення. Наведені обставини позбавляють суд можливості достовірно та беззаперечно встановити вартість пошкодженого майна після дорожньо-транспортної пригоди, що входить до предмета доказування по даній справі. Враховуючи все вищенаведене, оцінивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] , пред`явлених до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 53 654,24 грн. слід відмовити за недоведеністю. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по оплаті послуг експерта у розмірі 3 000,00 грн. суд виходить з наступного. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. За складання експертом авто-товарознавцем [PERSON] Висновку № 7349 експертного дослідження авто-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 березня 2020 року позивачем [PERSON] було сплачено на користь ФОП [PERSON] 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 7349 від 26 лютого 2020 року (а.с. 38). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 3 000,00 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Оскільки у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» судом відмовлено, то судові витрати [PERSON] в цій частині підлягають віднесенню на сторону позивача. Оскільки позовні вимоги, пред`явлені до [PERSON] задоволені на суму 3 000,00 грн., то з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. (у мінімальному розмірі для позовних вимог майнового характеру). На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 979, 988, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 20, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial