Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 10.06.2021 року вчинено виконавчий напис №129040 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250521_ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 21 січня 2021 року, якому в сово чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 21 січня 2021 року, якому ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу №30112018 від 30 листопада 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №0633697323 від 11 травня 2018 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] на загальну суму 12994,67 грн. 21 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №67227029 з виконання вищевказаного напису нотаріуса. Позивачем було змінено прізвище [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу 22 січня 2020 року відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] . Позивач вважає, що виконавчий напис №129040 від 10.06.2021 року вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами у зв`язку з чим його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №129040 від 10.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., та стягнути з відповідача всі судові витрати понесені у процесі розгляду справи. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у справі в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Третя особа у справі приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа у справі приватний нотаріус в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди\~позивача,\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії кредитного договору № 0633697323 від 11 травня 2018 року, вбачається, що [PERSON] отримала від ТОВ «ІНФІНАНС» кредит в розмірі 20000 грн на строк 90 днів з процентною ставкою 1,75% за день. З копій виконавчого напису вбачається, що на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ТОВ «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 21 січня 2021 року, якому в сово чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 21 січня 2021 року, якому ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу №30112018 від 30 листопада 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №0633697323 від 11 травня 2018 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] на загальну суму 12994,67 грн З копії свідоцтва про шлюб від 22 січня 2020 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , після шлюбу зміна прізвище на [PERSON] . В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, з заявою на вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 0633697323 від 11 травня 2018 року. 10.06.2021 року приватний нотаріус вчинив виконавчий напис №129040 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року за кредитним договором № 0633697323 від 11 травня 2018 року у розмірі 12994,67\~грн з\~яких: - заборгованість за тілом кредиту 999,86 грн; - заборгованість за процентами та комісією 3237,05 грн; - заборгованість за штрафними санкціями 8707,76 грн; - за вчинення виконавчого напису 50 грн. 21.10.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області з заявою про примусове виконання виконавчого напису № 129040. 21.10.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області відкрив виконавче провадження №67227029 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 129040. 16.11.2021 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 10 червня 2021 року виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021р. у справі №910/10374/17, а також подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено порядок його вчинення, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України). За змістом частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 вказано, що «суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт, Суд звертає увагу, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідних клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідач не заявляв та відповідних доказів не подавав, розмір витрат на правничу допомог не спростував. Тому є правильними висновки суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, що у зв`язку із задоволенням позову понесені витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача». На підтвердження реальності зазначених витрат суду надано договір №1023/21 про надання правничої допомоги від 25.10.2021 року, акт прийому-передачі послуг наданої правничої допомоги №1 від 27.10.2021 року, а також меморіальний ордер №72211834.1 від 28.10.2021 року на суму 7200 грн (а.с. 17-20) та просить суд стягнути з відповідача витрати в розмірі 7200 грн, з них: складення позовної заяви - 6000,00 грн, складення клопотання про витребування доказів 1200,00 грн. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що зазначені витрати є реальними та підтвердженні наявними матеріалами справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200 грн.

Outcome: approved