Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

30 листопада 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 23 років за умови навчання. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 191, 199, 198, 200 СК України зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , відповідач сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття. Донька є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету управління персоналом, соціології та психології ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», а тому не має можливості працювати. Відповідач не надає матеріальної допомоги, офіційно працює та отримує заробітну плату. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, пояснили обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову, пояснив, що відповідач згоден сплачувати 1/12 частину від заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , мотивуючи тим, що останній також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, у нього є непрацездатні батьки похилого віку, які потребують допомоги, сестра інвалід 1 групи з дитинства, яка потребує постійного стороннього догляду. Окрім іншого, позивач намагається перекласти увесь тягар утримання доньки на відповідача, хоча до її повноліття він сплачував 1/6 частини доходу на її користь. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області 09.12.2003 р. [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки № 2611 від 09.09.2021 [PERSON] є студентом 1 курсу факультету управління персоналом, соціології та психології ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» денної форми навчання, час закінчення університету 30.06.2025 р. (а.с. 11). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 01-20/3568 від 17.11.2021, виданої головним лікарем КНП «Роменська ЦРЛ» РМР, [PERSON] працює на посаді начальника відділу кадрів, в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14.09.2021 р. наказ № 59-К від 13.09.2021 р. (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, непрацездатних батьків похилого віку, сестру інваліда першої групи з дитинства, яка потребує постійного стороннього догляду, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме в розмірі 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з дня подання позову, тобто з 30.11.2021 і до закінчення навчання, до 30.06.2025 року включно. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. З урахуванням положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265 ЦПК України, суд -

Outcome: partial