Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом про\~розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,\~мотивуючи його\~наступним.\~ 03.03.2020 Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] ,\~актовий запис\~№ 13, подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка\~зазначає,\~що з кінця 2021 їх сімейне життя погіршилося, відповідач почав зловживати спритними напоями, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, на даний час ніяких стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За таких\~обставин збереження\~шлюбу та\~подальше спільне\~сімейне життя\~з відповідачем\~суперечить інтересам\~позивачки. Також позивачем зазначено, що дитина залишається проживати разом з матір`ю і відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, не цікавиться його життям. Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, дитина проживає з нею, відповідач проживає окремо. Вказала, що дитина потребує окремого харчування через стан здоров`я, тому, враховуючи відомі їй доходи відповідача, визначає розмір аліментів в сумі 3000 гривень щомісячно. Також просила поновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково, проти розірвання шлюбу не заперечив. В частині стягнення аліментів позов визнав частково, так як може сплачувати аліменти від 1000 до 2000 гривень. Вказав, що не працює, добровільно купував речі для дитини, згоден платити аліменти якщо позивачка буде підтверджувати їх витрати на дитину. Спору про місце проживання дитини з позивачкою не має. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог\~ст.81 ЦПК України і\~на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та з`ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2020 Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] ,\~актовий запис\~№ 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.01.2022 Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідкою виданою Брусилівською селищною радою Житомирського району Житомирської області № 15 від 18.02.2022, [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована та\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та до\~складу її\~сім`ї входить\~син \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~без реєстрації\~по [ADDRESS] \~та чоловік\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який зареєстрований\~та проживає\~в [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно копії витягу із медичної карти стаціонарного хворого № 4431 [PERSON] , [INFO] з 16.06.2021 по 22.06.2021 перебував на лікуванні в КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради з захворюванням дихальних шляхів та алергією, йому рекомендовано спеціальне харчування (а.с. 10). Вирішуючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Статтею 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~статті 112 цього кодексу\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вказане, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов і цій частині визнає, сторони на даний час проживають окремо, суд прийшов до висновку, що даний позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки це відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд приходить до наступних висновків. Згідно частин 8, 9\~ ст.7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своєї дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття (ст. ст. 141,180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст.\~182\~СК\~України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого малолітнього сина, а позивачка має право на їх стягнення з відповідача. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Право вибору способу стягнення аліментів законодавцем визначено як безумовне та беззастережне право як того з одного з батьків, з яким дитина проживає, позивач скористався цим правом та на власний розсуд визначив спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Однак позивачем не надано обґрунтування необхідності для дитини та можливості для відповідача стягнення аліментів саме в зазначеному позивачем розмірі. Суд враховує всі обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для малолітньої дитини, а також матеріальне становище позивачки, яка перебуває в декретній відпустці та з нею проживає дитина, матеріальне становище відповідача, який не працює, не має інших утриманців, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, визнав свій обов`язок по сплаті аліментів в сумі 2000 гривень. За таких обставин суд прийшов до висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів, з урахуванням встановлених обставин справи, буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у\~ст.7 СК України Відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмір 2000 гривень щомісячно. В іншій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за позовною вимогою про стягнення аліментів, судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави . На підставі ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто - з 19 січня 2022 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial