Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Башинська Тетяна Вікторівна про визначення частки померлого у справі спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила постановити рішення суду, яким визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0018 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0347, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становила 3/5. Визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом право власності на 3/5 частки земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0018 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0347, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , яка померла [INFO] . Визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0346, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становила - 3/5. Визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом право власності на 3/5 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0346, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 19.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі. 03.02.2021 року від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, просила вимоги викладені в заяві задовольнити. 03.02.2022 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. 03.02.2022 року від представника відповідача Полтавської міської ради надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечували. Від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавуської області Башинської Т.В. 03.02.2022 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 47 Конституції України\~гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно до складу якого входить частка житлового будинку з відповідною частковою господарських будівель та споруд, а також частки в земельних ділянках, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Башинською Т.В. заведено спадкову справу № 68025920, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її рідні доньки [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Дочка померлої [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилася від спадщини. \~ \~ \~ \~Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 16.04.1999 по справі № 1054/99, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00008910032, сформованого 05.04.2011 Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 19.10.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Башинською Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2047, спадкоємцем після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Спадщина, на яку видано свідоцтво право на спадщину за законом 19.10.2021, складається з 3/5 (трьох п`ятих) часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради31.05.2001 року за № 89, право власності зареєстровано в КП «Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 15.06.2001 року в книзі 3 за номером запису 283. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.10.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Башинською Т.В., об`єкт нерухомого майна, на частку якого видано свідоцтво складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 113,0 кв. м., житловою площею 65,9 в. м., житлового будинку літ. «В-1», загальною площею 56,6 кв. м., житловою площею 34,2 кв. м., сарай літ. «Б1», навіч літ. «в2», сарай літ. «в3», сарай літ. «Е», погріб літ. «е», гараж літ. «З», вбиральня літ. «И», літній душ «Й», сарай літ. «К», погріб літ. «к», вбиральня літ. «Л», погріб літ. «в1», огорожа № 3, ворота № 4, огорожа № 5, вимощення № 6, вимощення № 7. \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2021 № 279918943 зареєстровано право власності на 3/5 частки нерухомого майна житлового будинку по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Поряд з цим, нотаріусом не оформлено та не видано свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку земельних ділянок площею 0,0018 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0347 та площею 0,1 га, кадастровий номер: 5310137000:19:001:0346 у зв`язку з тим, що конкретна частка на земельні ділянки не визначена. \~ \~ \~ \~Земельна ділянка площею 0,0018 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5310137000:19:001:0347, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва належала на праві приватної спільної сумісної власності матері позивачки [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5310137000:19:001:0346 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належала на праві приватної спільної сумісної власності матері позивачки [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Разом з тим, що конкретна частка на земельні ділянки, що належали на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] не визначені відсутні правові підстави для здійснення оформлення права власності на спадкове майно нотаріусом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст .328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1\~ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1\~ст. 1218 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~ст. 1226 Цивільного кодексу України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як слідує\~з положень\~ст.\~370\~Цивільного кодексу\~України співвласники\~мають право\~на виділ\~у натурі\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її матері [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовий режим спільної часткової власності визначено\~главою 26 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. За приписами ч. 2\~ст. 372 Цивільного кодексу України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту\~ст. 357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 Цивільного кодексу України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При вирішенні питання про виділ частки має значення не встановлення порядку користування спільною власністю, а розміри часток співвласників. В силу ч.1\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 346 Цивільного кодексу України\~право власності припиняється у випадках, встановлених законом. За змістом\~ст. 356 Цивільного кодексу України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із\~ст. 358 Цивільного кодексу України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною часткової власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч. 1\~ст. 86 Земельного кодексу України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно\~ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно з ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Відповідно до приписів ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. У разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли\~ попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві\~ спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі.\~ Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст.\~ст. 370 - 372 Цивільного кодексу України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила «з урахуванням обставин, що мають істотне значення». При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у\~постанові від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої". Таким чином, розмір частки [PERSON] у земельних ділянках, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві спільної сумісної власності відповідає частці у праві власності на об`єкти нерухомого майна, що розміщені на вказаних земельних ділянках та становить 3/5. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень\~статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до пунктів 6,7 постанови Пленуму №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до\~ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved