Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

В грудні 2021 року кредитна спілка «СуперКредит» м. Київ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14935,35 грн. заборгованості по кредитам і процентам за користування кредитними коштами, отриманими на підставі кредитних договорів кредитної лінії за № СК5/119/19/5/04СЗ від 03 травня 2019 року. Як вбачається з позову на підставі кредитного договору кредитної лінії за № СК5/119/19/5/04СЗ від 03 травня 2019 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] 03 травня 2019 року було відкрито кредитну лінію на суму 10000 грн. Одночасно сторонами в межах даної кредитної лінії було укладено додатковий договір про транш № 1, згідно якого [PERSON] отримала кредит в кредитній спілці "СуперКредит" у розмірі 10000 грн., який згідно заяви останньої було перераховано на цільовий внесок в додатковий капітал та в подальшому повернуто позичальнику. 16 грудня 2019 року в межах даної кредитної лінії між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 2, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 грн, котрий за її заявою було перераховано на цільовий внесок в додатковий капітал та потім перераховано позичальнику. 19 березня 2020 року між сторонами в межах цієї кредитної лінії було укладено додатковий договір про транш № 3, у відповідності до якого спілка надала відповідачці кредит у сумі 4000 грн., який за її заявою спочатку було перераховано на цільовий внесок в додатковий капітал, а в подальшому позичальнику. До кожного з додаткових договорів про транш сторони погодили графіки платежів по кредиту та процентам. [PERSON] зобов`язань за додатковими договорами до кредитного договору кредитної лінії не виконала, в результаті чого станом на 01 грудня 2021 року по кредитним договорам кредитної лінії утворилась заборгованість в розмірі 14935,35 грн., яка складається з: 6862,27 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту; 6701,71 грн. заборгованість по несплаті процентів за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2021 року; 861,88 грн. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2021 року; 257,76 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2021 року; 251,73 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2021 року. Також спілка просить стягнути судовий збір в розмір 2270 грн. та правову (правничу) допомогу в сумі 2700 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав за обставин на їх обґрунтування, не заперечив щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала, клопотань не заявляла. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Судом встановлено, що на підставі укладеного сторонами кредитного договору кредитної лінії за № СК5/119/19/5/04СЗ від 03 травня 2019 року [PERSON] відкрито кредитну лінію в кредитній спілці «СуперКредит» у розмірі 10000 грн. 03 травня 2019 року між [PERSON] та кредитною спілкою «СуперКредит» було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії №СК5/119/19/5/04СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03 травня 2019 року, відповідно до якого сторони погодили надання [PERSON] траншу у розмірі 10000 грн. З врахуванням вказаного траншу сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 до кредитного договору кредитної лінії склала 10000 грн. Водночас з [PERSON] було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. 16 грудня 2019 року між [PERSON] та кредитною спілкою «СуперКредит» було укладено додатковий договір про транш №2 до кредитного договору кредитної лінії №СК5/119/19/5/04СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03 травня 2019 року, відповідно до якого сторони погодили надання [PERSON] траншу у розмірі 10000 грн. З врахуванням вказаного траншу сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 2 до кредитного договору кредитної лінії склала 10000 грн. Водночас з [PERSON] було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. 19 березня 2020 року між [PERSON] та кредитною спілкою «СуперКредит» було укладено додатковий договір про транш №3 до кредитного договору кредитної лінії №СК5/119/19/5/04СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03 травня 2019 року, відповідно до якого сторони погодили надання [PERSON] траншу у розмірі 4000 грн. З врахуванням вказаного траншу сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 3 до кредитного договору кредитної лінії склала 4000 грн. Водночас з [PERSON] було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. [PERSON] зобов`язань за додатковими договорами до кредитного договору кредитної лінії не виконала, в результаті чого станом на 01 грудня 2021 року по кредитним договорам кредитної лінії утворилась заборгованість в розмірі 14935,35 грн., яка складається з: 6862,27 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту; 6701,71 грн. заборгованість по несплаті процентів за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2021 року; 861,88 грн. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2021 року; 257,76 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2021 року; 251,73 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2021 року. Умови кредитного договору та надані позивачем розрахунки є достатніми для висновку, що відповідачка не виконує належним чином узяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість за кредитними договорами. [PERSON] не спростувала письмові докази щодо розміру кредитної заборгованості. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги підставними, обгрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавав адвокат Білецький Б.М. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5618/10, виданого Радою адвокатів Київської області 17 березня 2016 року та договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року. Згідно з пунктом 1 договору предметом угоди є послуги щодо підготовки та написання позовної заяви про стягнення з відповідача кредитної заборгованості. За підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 договору з врахуванням обставин та складності справи виконавець та клієнт досягли згоди про те, що вартість наданих послуг адвоката за 4 год. 30 хв. роботи склала: 4 год. 30 хв. х 600 грн. = 2700 грн., тобто розмір гонорару є фіксованим. Також представником позивача суду було надано акт приймання-передачі наданих послуг та платіжне доручення № 3454 від 07 грудня 2021 року про оплату вартості наданих послуг в розмірі 2700 грн. Частиною першою статті 627\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Оскільки розмір гонорару адвоката є фіксованим, а понесені позивачем витрати підтверджуються наданими суду документами, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заявлені витрати на правничу допомогу у фіксованому розмірі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2270 грн. відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved