Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ганнівської сільської ради Новіоукраїнського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відібрання дитини та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідачка [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Останнім часом фактично там не проживає, бродяжить. За місцем проживання в с.Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] зарекомендувала себе посередньо, вела нездоровий спосіб життя, ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо догляду та виховання своїх дітей, не приділяла їм належної уваги, не піклувалася про їх здоров`я, часто залишала їх на тривалий час під нагляд співмешканця, не піклуючись про них та жодним чином не підтримуючи матеріально. Діти до закладу дошкільної освіти оформлені не були. До травня 2021 року отримувала державні соціальні виплати на малолітніх [PERSON] та [PERSON] в управлінні соціального захисту населення Новоукраїнської райдержадміністрації Кіровоградської області. 18 червня 2021 року працівниками відділу поліції №1 м. Знам`янка КРУП ГУНП в Кіровоградській області на привокзальній площі м. Знам`янка Кіровоградської області, без нагляду дорослих з ознаками харчового отруєння, було виявлено малолітню [PERSON] , [INFO] та доставлено до приймального відділення КНП «Знам`янська міська лікарня ім. A.B. Лисенка» Знам`янської міської ради. [PERSON] з 19 червня 2021 року по теперішній час, долею дитини, станом її здоров`я, місцем перебування не цікавилась. До відповідних органів щодо можливого повернення дитини на виховання не зверталася. Службою у справах дітей виконавчого комітету Ганнівської сільської ради малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з метою подальшого влаштування. Протягом 2020 та на початку 2021 років [PERSON] змінювала співмешканців, займалася жебракуванням та бродяжництвом. 17 липня 2021 року о 23.46 годині нарядом поліції було виявлено малолітнього [PERSON] , (старшого сина [PERSON] ) який спав на лавці на вокзалі м. Долинська Кіровоградської області без супроводу дорослих. Через деякий час мати [PERSON] повернулася до дитини, підтвердила свою особу та надала працівникам поліції свідоцтво про народження сина. Вона пояснила, що їде до м. Миколаєва, та буде перебувати за адресою [ADDRESS] . Однак, відповідно до листа служби у справах дітей Миколаївської міської ради місце перебування [PERSON] із сином встановити не вдалося, так як вказаної матір`ю адреси: [ADDRESS] немає. Розшукові дії щодо встановлення її місця перебування працівниками поліції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, були припинені. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ганнівської сільської ради дійшла висновку, що у зв`язку з достатньою обґрунтованістю фактів неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, одноголосно прийняла рішення про звернення органу опіки та піклування - Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району до суду про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно двох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання. Ухвалою від 01.09.2021 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 10.11.2021 року залишено без розгляду позовну вимогу в частині відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та передання його службі у справах дітей виконавчого комітету Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для подальшого влаштування. Ухвалою суду від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав з доказами. Відповідачка в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення 04.01.2022 року. Станом на розгляд справи відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Представник виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 14.07.2021 року виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.13) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 30.06.2021 року (а.с.25) вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є відповідачка по справі [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14.07.2021 року виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області( а.с.14) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 19.08.2021 року (а.с.24) вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є відповідачка по справі [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. Згідно довідки Ганнівської сільської ради Кропивницького старостинського округу № Новоукраїнського району Кіровоградської області від 14.07.2021 року № 181 [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 01.03.2017 року в [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Кропивницького старостинського округу № 4 Новоукраїнського району Кіровоградської області від 14.07.2021 року № 184 [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та співмешканцем [PERSON] (а.с.10). Згідно характеристики виконавчого комітету Ганнівської сільської ради Кропивницького старостинського округу № 4 Новоукраїнського району Кіровоградської області від 20.07.2021 року № 208, [PERSON] за час проживання на території Кропивницького старостинського округу зарекомендувала себе негативно, є матір`ю двох дітей, в кінці 2016 року разом зі своїм сином [PERSON] проживала в орендованому будинку свого співмешканця. [INFO] народила доньку [PERSON] , оформляла допомогу на дітей та інші соціальні виплати. За час проживання зарекомендувала себе негативно, в будинку брудно, діти не доглянуті, відсутні продукти харчування. Періодично залишала своє місце проживання, як з дітьми так і сама, інколи залишала дітей на співмешканця, веде бродячий спосіб життя. Діти дошкільний заклад не відвідували, рекомендації фельдшера не виконувалися. (а.с.12). Згідно акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.06.2021 року, вбачається, що на території вокзалу [ADDRESS] виявлено дитину [PERSON] без нагляду дорослих, яку доставлено до КНП Знам`янської міської лікарні ім. А.В. Лисенка (а.с.21). Згідно наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 23.06.2021 року № 11 малолітню [PERSON] влаштовано в сім`ю [PERSON] , тимчасово до прийняття рішення про влаштування дитини (а.с.17). Відповідно до рішення від 27.07.2021 року № 67 Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.16). Згідно копії актів обстеження житлових умов [PERSON] , відповідей, відомостей, інформації, які містяться в справі, щодо місця перебування, проживання [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за період 2017-2021 роки, вбачається, що остання постійного місця проживання немає, в будинках, де вона проживає антисанітарія, підлога не застелена, речі брудні, продукти харчування відсутні. [PERSON] веде бродячий спосіб життя, разом з дітьми часто перебуває на вокзалі в нічний час, на тривалий час залишає дітей без нагляду дорослих, не рідко залишає дітей у малознайомих людей та зникає у невідомому напрямку, належний догляд за дітьми не здійснює. Згідно листа ВП №1 (м.Знам`янка) Копивницького районного Управління поліції від 10.08.2021 року, вбачається, що [PERSON] протягом 2021 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за два адміністративні протоколи, також за ч.1 ст.178, ч1 ст.175-1 КУпАП. Неодноразово працівником ювінальної превенції Кропивницькього РУП ГУНП в Кіровоградській області проводилася профілактична бесіда та наголошувалося про належне виховання двох дітей (а.с.30). Згідно довідки-характеристики від 06.12.2021 року [PERSON] деякий час з червня 2021 року проживала у [PERSON] , 1984р.н. за адресою: [ADDRESS] . За час проживання на території Богдано-Надеждівського старостинського округу зарекомендувала себе з негативної сторони, власного житла немає, перебувала з сином. Згідно листа виконавчого комітету П`ятихатської міської ради від 13.01.2022 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в будинку сестри [PERSON] , яка їх забезпечувала продуктами харчування, одягом, взуттям. Хлопчик на контакт не йшов, на запитання не відповідав, поводив себе замкнуто та боязливо. Станом на 13.01.2022 року [PERSON] разом з сином виїхала до м.Дніпро та зі слів сестри [PERSON] проживає в осіб ромської національності. Згідно листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 21.12.2021 року за №149, вбачається, що за період з 25.08.2021 року [PERSON] не зверталася з приводу встановлення місця перебування своєї доньки [PERSON] , 2017 р.н.. Згідно листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 21.02.2022 року гр. [PERSON] 09.12.2021 ркоу була повідомлена, що її малолітню доньку [PERSON] влаштовано в дитячий будинок сімейного типу на території Знам`янської міської територіальної громади. Також [PERSON] було повідомлено, що в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області перебуває позовна заява щодо позбавлення її батьківських прав відносно двох малолітніх дітей, однак за період з 09.12.2021 року по час надання інформації, [PERSON] не приїздила та не телефонувала до своєї дочки, не цікавилася її станом здоров`я та життя в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] . Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] та [PERSON] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ганнівської сільської ради 17.08.2021 року та 02.02.2022 року. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи, та достатньою обгрунтованістю фактів неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.49-50). Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , яка не забезпечує належних умов розвитку та виховання дітей, не займається вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про здоров`я дітей, фізичний та їх моральний розвиток, веде бродячий спосіб життя, не працює та ніде не працювала, не створила належних умов проживання дітям, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, що і є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу, охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можу бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь опікуна чи піклувальника або установи, де будуть утримуватися діти, на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При поданні позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в розмірі 1816 грн (908+908= 1816) грн.

Outcome: approved