Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 22.04.1998 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу відповідач змінив прізвище « [PERSON] » на " [PERSON] ", а з 15.07.2020 року повернув прізвище " [PERSON] ". Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26.02.2019 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дочку залишено проживати з позивачем. На утримання вказаної дитини згідно з рішенням цього ж суду від 15.03.2019 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, до досягнення нею повноліття. 26.06.2020 року рішенням суду змінено розмір аліментів та присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної дочки в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.09.2021 року заборгованість відповідача по аліментах становить 3 273,00 грн. Зазначає, що дочка потребує значно більших коштів, пов`язаних з навчанням та проживанням, лікуванням, на загальний розвиток, харчування, особисті потреби. Крім того, дочка навчається в Прикрпатському національному університеті, стипендії не отримує, проживає в орендованій квартирі в м. Івано-Франківськ, отже, збільшилися додаткові витрати на її утримання. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, є молодим, здоровим та працездатним, займається ремонтно-будівельними роботами, їздить на роботу за кордон, має у власності земельну ділянку площею 800 кв.м. для індивідуального будівництва та незавершене будівництво житлового будинку, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання їхньої дочки. Інших утриманців, крім вказаної дочки, відповідач не має, оскільки син [PERSON] , на утримання якого на час навчання він сплачував аліменти, закінчив навчання. Законом України «Про Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2021 року в сумі 2 510 грн., з 01.12.2021 року - 2 618 грн. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 21.02.2022 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а. с. 85). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки сплачував на утримання вказаної дочки аліменти в розмірі 1 500 грн., яка [INFO] досягла повноліття. Сплачувати аліменти в збільшеному розмірі, запропонованому позивачем, відповідач не має можливості у зв`язку з наявністю проблем зі здоров`ям та лікуванням, що пов`язано з його падінням та болями в спині. Його представник [PERSON] зазначив, що обов`язок утримувати дитину припиняється з дня досягнення дитиною повноліття, а дочка сторін досягла 18 років. Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення вказаних учасників, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2019 року шлюб між сторонами розірвано, вказану дочку залишено проживати з позивачем (а.с. 9). Рішенням цього ж суду від 26.06.2020 року (справа № 346/1653/20) змінено розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання вказаної дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, на виконання якого видано відповідний виконавчий лист (а.с. 10-12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого 06.10.2021 року Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), станом на 30.09.2021 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментах становить 3 273,00 грн. (а.с. 13). Згідно з даними довідки № 06-07/09-13/2648, виданої 02.09.2021 року Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, [PERSON] навчається на факультеті філології 1-го курсу освітнього рівня "Бакалавр" денної бюджетної форми навчання вказаного навчального закладу, термін навчання - 30.06.2025 року (а.с. 14). Як вбачається із долученого до матеріалів справи висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, [PERSON] , [INFO] , рекомендовано: заняття по фізкультурі в спеціальній медичній групі, діагноз: бронхіт ( а.с.17). Згідно з результатами аналізу № 221501 від 13.10.2021 року [PERSON] перехворіла коронавірусною хворобою SARS-COV-2, що стверджується також даними довідки №297 про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу від 08.10.2021 року (а.с. 19). Відповідно до договору оренди житла від 11.08.2021 року [PERSON] орендує однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , орендна плата складає 3 200 грн. на місяць, договір діє 6 місяців з моменту його підписання (а.с.15-16). Позивачем також долучено копії квитанцій про придбання ноутбука, встановлення іншого програмного забезпечення та мишки, а також про придбання ліків та канцтоварів (а.с. 20-22). Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб дочки сторін та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн., до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим вказані обставини лише самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19). Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки стороною позивача не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після постановлення у 2020 році судового рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх дочки, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, а також враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, то суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Витрати на лікування є додатковими витратами на дитину і їх розмір має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 року в справі № 6-1489цс17). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Витрати на лікування дитини, як покликається позивач, не є підставами для збільшення розміру аліментів. Зазначені витрати належать до додаткових витрат на дитину і можуть бути стягнуті за окремим позовом. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: dismissed