Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі відповідач), в якому вказали, що [INFO] помер їх батько, з яким вона спільно проживала, після смерті якого відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою, [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняла, оскільки на час її відкриття проживали зі спадкодавцем. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу який би посвідчував право власності спадкодавця. Враховуючи викладене, позивачі, посилаючись на ст. ст. 1216-1218, 1264, 1268 ЦК України, просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за Законом після смерті [INFO] [PERSON] , на житловий будинок літера А загальною площею приміщень 131,0 м.2, житлова 68,6 м2, на господарські будівлі та споруди: веранда а, веранда аі, мансарда Анад, веранда а2, сарай Б, погріб Д, вбиральня Е, сарай Ж, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3, колодязь питний №4 , яма вигрібна № 5 розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку та строки, встановлені судом, відзиву на позов не подав, проти задоволення позовних вимог не скористався правом заперечити. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.11.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.12.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву.\~ Ухвалою суду від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.02.2022 року. У судове засідання позивачі та їх представник не прибули, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, що не перешкоджає розглядові справи. Відповідач через представника подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що також не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області від 21.01.2008 року (а.с. 9), свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 28.10.2021 року (а.с.7), свідоцтва про шлюб позивачки серії [NUMBER] . До дня своєї смерті прожив та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка Макарівської селищної ради №303 від 27.10.2021 року, (а.с. 10). Як вбачається з довідки Макарівської селищної ради №303 від 27.10.2021 року, (а.с. 10). Разом з померлим за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована донька [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою, [ADDRESS] ., що належала померлому на підставі підтверджуються АКТОМ про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями /квартири/ згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про статус і соціальний захист громадян» потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» зареєстровано Макарівське Бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 59, інвентаризаційна справа № 34 від 26 лютого 1987 року, підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» № 42 від 29.10.2021 року. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою, [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу який би посвідчував право власності спадкодавця (а.с. 25). Згідно технічного паспорту домоволодіння по [ADDRESS] складається: житловий будинок А загальною площею приміщень 131,0 м.2, житлова 68,6 м2, на господарські будівлі та споруди: веранда а, веранда аі, мансарда Анад, веранда а2, сарай Б, погріб Д, вбиральня Е, сарай Ж, хвіртка № 1, ворота № 2, огорожа № 3, колодязь питний №4 , яма вигрібна № 5 (а.с. 13-21). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , (а.с. 24). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24?753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняли, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка та житловий будинок, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивачів судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачів. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved