Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] , посилаючись на непроживання останньої за вказаною адресою без поважних причин з липня 2010 року та порушенням його прав як власника житла наявністю реєстрації відповідача у будинку, оскільки він вимушений сплачувати за неї комунальні послуги та позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подала. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу домобудівлі від 29.11.1990 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є колишньою громадянською дружиною сина позивача та зареєстрована в будинку [ADDRESS] , але з липня 2010 року за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин, що підтверджується, довідками Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області за № 691 від 08.12.2021 року та № 13 від 21.01.2022 року, а також актом обстеження житлово-побутових умов позивача за № 689 від 08.12.2021 року. Вказані обставини підтверджуються й іншими матеріалами справи та відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 19 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, а місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено обов`язок громадян України, які постійно або тимчасово проживають в Україні, протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ст.ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, в силу ст.ст. 19, 319, 391, 405 ЦК України, вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом відповідач тривалий час не проживає без поважних причин за місцем своєї реєстрації у належному позивачу будинку за вказаною адресою та в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не зареєструвався за новим місцем проживання, що порушує права позивача як власника житла на користування та розпорядження будинком на свій розсуд. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved