Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У серпня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якій уточнивши свої вимоги, просить змінити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа Подільського районного суду міста Києва № 758/11086/18 від 09.09.2019 року, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., яку стягувати, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Позов мотивований тим, що 29.09.2007 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано згідно рішення Подільського районного суду міста Києва по справі №758/13540/15-ц від 26.01.2016 року. Так від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Попри те, що дитина, після розлучення, завжди мешкала зі своєю матір`ю, у житті дитини позивач приймає активну участь, часто відвідую її та забезпечую матеріально. За заявою Відповідачки, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/11086/18 від 09.09.2019 року, було видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 60006122 від 11.09.2019 року, про стягнення з позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звертає увагу суду, що про вказаний виконавчий лист, позивач дізнався вже після винесення судового рішення та не знав, що буде розглядатися це питання. Таким чином, присуджений до стягнення розмір аліментів, був прийнятий без урахування вищевказаних вимог. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязів. Відповідач до початку судового зсідання надала заяву, в якій просила вищевказану справу розглянути за її відсутності, з позовними вимогами позивача згодна у повному обсязі. Суд, встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 29.09.2007 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 26.01.2016 року. Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Подільським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), згідно виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва №758/11086/18 від 09.09.2019 року, було видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 60006122 від 11.09.2019 року, про стягнення з позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що відповідач, є людиною працездатного віку, здоровий, мешкає окремо від позивачки та сина, інших утриманців не має, офіційно працює.в ТОВ «ЄВРОПА АРМ СПОРТ». Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права та надані документи суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: у позивача змінився матеріальний стан, окрім цього, відповідачка не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що має бути здійснено за рішенням суду. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів. З огляду на вищенаведене, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд виходить з того, що такий розмір аліментів 2000 грн., на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на батьків. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що необхідно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, стягнувши їх в твердій сумі, щомісяця, з моменту вирішення справи по суті та, відповідно до ст183 ч.1 СК України, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним звернути увагу сторін, що до повноліття дитини на підставі ч.1 ст.192 СК України сторони мають право на зміну розміру аліментів, стягуваних за даним рішенням. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved