Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Банк Форвард» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1100,00 грн, а також проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 39,66 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження №65314528 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» суми заборгованості в розмірі 25 823,95 грн, на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за №4952 від 08.04.2021 року з підстав неналежного виконання позивачем умов кредитного договору №104840612 від 14.03.2013 року. Згідно виконавчого напису сума заборгованості становила 24 723,95 грн. За вчинення виконавчого напису стягувалась сума у розмірі 1 100,00 грн. Загальна сума до сплати становила 25 823,00 грн. Позивач вказує, що 24.06.2021 року позивачем було здійснено сплату суми в розмірі 19 823,95 грн та 6 000,00 грн, що в загальному розмірі становить 25 723,95 грн з призначенням платежу: погашення кредитної заборгованості за договором №104840612. 26.07.2021 року Голосіївським районним судом міста Києва постановлено рішення у справі №752/11982/21, яким позов [PERSON] до АТ «Банк Форвард» задоволено - визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.04.2021 року №4952. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 1 100,00 грн, які були безпідставно отримані відповідачем, а також проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 39,66 грн, судові витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наданих доказів, які досліджені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2021 року Голосіївським районним судом міста Києва постановлено заочне рішення у справі №752/11982/21, яким позов [PERSON] до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено - визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.04.2021 року №4952, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., яким з позивача стягувалась заборгованість за кредитним договором №104840612 від 14.03.2013 року. Згідно виконавчого напису сума заборгованості становила 24 723,95 грн. За вчинення виконавчого напису стягувалась сума у розмірі 1100,00 грн. Загальна сума до сплати становила 25 823,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2021 року позивачем було здійснено сплату суми в розмірі 19 823,95 грн та 6 000,00 грн, що в загальному розмірі становить 25 823,95 грн з призначенням платежу: погашення кредитної заборгованості за договором №104840612. Отримувачем платежу є АТ «Банк Форвард». Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Тому суд вважає, що сплачена позивачем на рахунок відповідача сума у розмірі 1 100 грн, підлягає стягненню на користь позивача, в зв`язку з тим, що підстава, на якій зазначені кошти були стягнуті, відпала. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами божник зобов`язаний сплачувати проценти, таким чином, також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 39,66 грн, що розраховані за ст.1048 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved