Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №2018/1_С/046-Z0055164-01 від 23.03.2018 року відповідачка отримала кредит з дозволеною лінією ліміту в розмірі 300 000, 00 грн. Зазначає, що відповідачка не виконувала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 16.07.2021 року у неї утворилась заборгованість перед банком в сумі 16991грн. 17коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16991грн. 17коп. за кредитним договором №2018/1_С/046-Z0055164-01 від 23.03.2018 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 06.12.2021 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомила, відзив не подала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 23.03.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №2018/1_С/046-Z0055164-01. Згідно даного договору відповідачка отримала кредит з дозволеною лінією ліміту в розмірі 300 000, 00 грн. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 16.07.2021 року, заборгував перед банком борг в загальній сумі 16991грн. 17коп., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом - 11756грн. 48 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 3051грн. 77 коп., поточна заборгованість по відсотках - 372 грн. 31 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 1810 грн. 61 коп. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту.

Outcome: approved