Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

02 листопада 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.10.2021 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Вимоги обгрунтовані тим, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина до досягнення 18 років. Після досягнення повноліття син навчається, стипендії не отримує, не має інших джерел заробітку та потребує матеріальної допомоги, а тому для захисту прав дитини позивач звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У відзиві, який 11.01.2022 року надійшов до суду відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги в розмірі 1/10 частини від всіх видів його доходів та зазначає, що він має від другого шлюбу на утриманні доньку [PERSON] [INFO] та двох непрацездатних батьків - матір та тестя. Третя особа в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити. А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність відповідача та третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши позивача та її представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . На підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2013 року (справа №369/6291/13) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у 2021 році вступив до Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова, є студентом 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №2 за спеціальністю медицина. Навчається за державним замовленням. Термін закінчення навчального закладу 01.07.2027 року. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Пунктом 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що після досягнення дитиною повноліття, відповідач не допомагав утримувати сина, хоча йому було відомо, що він навчається та потребує матеріальної допомоги,а власних доходів позивача для утримання дитини не вистачає. В той же час відповідач не надав суду доказів, що він надавав матеріальну допомогу сину після досягнення ним повноліття. Позивач звертаючись до суду із позовом зазначала, що син навчається та в зв`язку з цим потребує допомоги. В той же час судом встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку віддругого шлюбу, як вбачається з декларації про доходи. Судом не було встановлено, що відповідач, сплачуючи 1/4 частину від власного доходу на утримання сина до виповнення його повноліття та маючи на утриманні доньку звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відзиві відповідач зазначив, що він має можливість сплачувати 1/10 частини його доходів на утримання сина, оскільки на даний час утримує іншу сім`ю, та в зазначеному позивачем розмірі він не має можливості сплачувати аліменти, так як будуть порушуватись інтереси його нової сім?ї та дитини. Суду не надано доказів, що з моменту припинення сплати аліментів на утримання сина до виповнення 18 років змінився сімейний стан чи матеріальнестановище відповідача. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участь в утриманні сина не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на його утримання не надає, син потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина до закінчення навчання в примусовому порядку. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 27.10.2021 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (доказів, що на даний час син перебуває на обліку чи потребує спеціального лікування немає), відповідач має на утриманні ще одну дитину, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі 1/6 частини [PERSON] , щомісячно починаючи з 27 жовтня 2021 року і до закінчення навчання дитиною, але не довше ніж до виповнення 23 років. На підставі статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial