Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те що 06 травня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. відкрив стосовно неї як боржника виконавче провадження № 65336703 по стягненню кредитної заборгованості. У рамках даного виконавчого провадження виконавець виніс постанову про арешт її коштів на відкритих рахунках та звернення стягнення на заробітну плату. Вказане виконавче провадження розпочате на підставі виконавчого напису № 10346 від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] грошової заборгованості за кредитним договором № 699296417 від 12.01.2020 року, укладеним з первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» примусового виконання виконавчого напису № 10346, виданого 12 березня 2021 року. Сума заборгованості згідно виконавчого напису становить 10 512,00 грн, з яких: 3 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 089 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відмоткам за користування кредитом; 2 223 грн - строкова заборгованість за штрафами та пенями. Із даним виконавчим написом вона не згодна, так як кредитного договору вона не укладала і грошових коштів не отримувала, оскільки приблизно два роки тому втратила свій паспорт, яким могли скористатися сторонні особи з метою отримання кредиту. Крім того, станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення згідно кредитного договору, оскільки виконавчий напис був вчинений не в нотаріальній формі, при цьому нотаріус не переконався у безспірності боргу, тому позивачем і подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 10 512,00 грн. Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2021 відкрито провадження у справі прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 20). На підставі заяви представника позивачки про забезпечення зазначеного позову, 08 грудня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області зупинено стягнення за виконавчим написом № 10346 від 12 березня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (а.с. 21-23). Ухвалою від 13 січня 2022 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 35-36). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також позивачки. Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу в Чернігівській області Палагін О.П. у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. у судове засідання також не з`явилася, яка згідно поштового повідомлення вибула із зазначеної у поштовому листі адреси. Відзиву на позов відповідачем не надано. Пояснень щодо позову третіми особами на подано. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 20 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис (реєстровий номер 10346) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року на загальну суму 10 512,00 грн на підставі кредитного договору № 699296417 від 12 січня 2020 року, укладеного між позивачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вимоги за яким перейшли до ТОВ «Таліон Плюс», після якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (а.с. 7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. 06 травня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 10346 від 12.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 10 512,00 грн (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом із тим, суд звертає увагу, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, пунктів 1, 2 , зокрема, скасовано на наступні норми: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу . п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано КМ України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною постанови КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом не чинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за 10346, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором № 699296417 від 12 січня 2020 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. Відповідачем не спростовано посилання позивачки на те, що кредитний договір № 699296417 від 12 січня 2020 року не був нотаріально засвідчений. За таких підстав, станом на час вчинення вказаного виконавчого напису відповідні положення вказаного пункту Переліку № 1172, що регулювали стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, не були чинними, а тому нотаріус не мав правових підстав посилатись на них в обґрунтування вчинення виконавчого напису, що є грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису на борговому документі. Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача про захист якого він звернувся до нотаріуса повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 1 362 грн, які складаються з 908 грн - судові витрати за подання позовної заяви та 454 грн - за подання заяви про забезпечення позову. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення 2 000 грн витрат на правничу допомогу, що підтверджується ордером про надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Денисенком С.В., договором про надання правничої № 03/12/21 від 03 грудня 2021 року (а.с. 10), розрахунком витрат на правничу допомогу (а.с. 11), актом виконаних робіт (а.с. 12) та квитанцією прибуткового касового ордеру № 1 від 03.12.2021 року про отримання адвокатом Денисенком С.В. 2 000 грн оплати адвокатських послуг згідно Договору № 03/12/21 (а.с. 11), при цьому судом, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховується співмірність даних витрат, які суд вважає такими, що підлягають задоволенню, беручи до уваги категорію справи, її значення для сторін, потраченого часу на підготовку матеріалів.

Outcome: approved