Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29.04.2006 року перебував з відповідачем в шлюбі, який розірваний 14.03.2019 року в органах РАЦС. Під час шлюбу у 2007 році ними з відповідачем спільно придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем та яку він оцінює в 1680000 грн. Крім того, придбано меблі та побутову техніку на загальну суму 310000 грн., в тому числі: домашній кінотеатр "Yamaha" вартістю 8000 грн. 00 коп., телевізор "Pioneer" діагональ 51 вартістю 12000 грн. 00 коп., телевізор "Samsung" діагональ 51 вартістю 28000 грн. 00 коп., пральну машинку "Gorenie" об`єм 4,5 л. вартістю 5000 грн. 00 коп., холодильник "Samsung" вартістю 6000 грн. 00 коп., кавоварку "Saeco" вартістю 21000 грн. коп., мікрохвильову піч вартістю 2000 грн., холодильник вартістю 3000 грн. 00 коп., кулер "Latfrost" вартістю 2500 грн. 00 коп., хлібопічку "Elenberg" вартістю 500 грн. 00 коп., кавоварку "Saeco Vienna edition 4" вартістю 5000 грн. 00 коп., кавовий апарат "Nescafe" вартістю 5000 грн. 00 коп., барну стійку (дерево) вартістю 32000 грн. 00 коп., диван шкіряний (бежевого кольору) вартістю 28000 грн. 00 коп., мультиварку "PHILIPS" вартістю 2000 грн. 00 коп., пилосос "Zelmer" вартістю 4000 грн. 00 коп., стіл кухонний скляний зі стільцями вартістю 5000 грн. 00 коп., набір кухонних меблів вартістю 20000 грн. 00 коп., шафу купе (6 відділень) вартістю 10000 грн. 00 коп., холодильне обладнання "Carrier 220W" вартістю 30000 грн. 00 коп., холодильне обладнання "Hitec 380W" вартістю 81000 грн. 00 коп. Після розлучення вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного набутого майна чи компенсації. \~ \~ \~ \~Просить припинити право спільної сумісної власності на побутову техніку та меблі, а саме: домашній кінотеатр "Yamaha", телевізор "Pioneer" діагональ 51, телевізор "Samsung" діагональ 51, пральну машинку "Gorenie" об`єм 4,5 л, холодильник "Samsung", кавоварку "Saeco", мікрохвильову піч, холодильник, кулер "Latfrost", хлібопічку "Elenberg", кавоварку "Saeco Vienna edition 4", кавовий апарат "Nescafe", барну стійку (дерево), диван шкіряний (бежевого кольору), мультиварку "PHILIPS", пилосос "Zelmer", стіл кухонний скляний зі стільцями, набір кухонних меблів, шафу купе (6 відділень), холодильне обладнання "Carrier 220W", холодильне обладнання "Hitec 380W", - залишивши їх у власність відповідачу; присудити [PERSON] та стягнути з [PERSON] компенсацію в розмірі ринкової вартості побутової техніки та меблів, що знаходяться в квартирі [ADDRESS] , в сумі 155000 грн. 00 коп.; присудити [PERSON] та визнати за ним право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] , загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м, що складається з: коридору "1" площею 9,4 кв.м, санвузла "2" площею 2,5 кв.м, кухні "3" площею 16,3 кв.м, кімнати "4" площею 28,1 кв.м, холу "5" площею 14,9 кв.м, кладової "6" площею 2,0 кв.м, коридору "7" площею 2,3 кв.м, санвузла "8" площею 5,4 кв.м, кімнати "9" площею 19,2 кв.м, кімнати "10" площею 14,8 кв.м, лоджії площею 5,6 кв.м, припинивши право спільної сумісної власності на квартиру. Ухвалою від 13.08.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому вказує, що заперечує проти задоволення позову з підстав необґрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог. Вказала, що квартира [ADDRESS] придбана нею відремонтованою, з побутовою технікою та меблями, окрім бару та дивану, за особисті кошти, а не спільні кошти подружжя. Вказана квартира була передана в іпотеку згідно іпотечного договору з ВАТ "Державний ощадний банк України" від 0405.2007 року, укладеного нею у зв`язку з укладенням кредитного договору з ВАТ "Державний ощадний банк", на підставі якого вона отримала кошти в сумі 333300 грн. 00 коп., які погашала особисто за рахунок особистих коштів, отриманих на підставі попереднього договору з передачею авансових платежів від 30.04.2007 року. Доказів придбання квартири за спільні кошти позивачем не надано. Також вказала, що відповідно до договору поставки № 112 від 16 липня 2008 року нею було придбано в салоні-магазині "Еліт Стиль" бар та диван б/у, матеріал МДФ, шкіра, ціна продажу 8500 грн. Зазначила, що не погоджується з наведеним у позовній заяві меблів та побутової техніки, які придані в шлюбі, ними з [PERSON] придбано лише барну стійку та шкіряний диван, вартість яких істотно завищено, не повідомлено суд про те, що ці речі купувалися не новими. Разом з відзивом на позов відповідач [PERSON] надала суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 120,5 кв. м, житловою площею 62,1 кв. м, яка складається з: коридору "1" площею 9,4 кв.м, санвузла "2" площею 2,5 кв.м, кухні "3" площею 16,3 кв.м, кімнати "4" площею 28,1 кв.м, холу "5" площею 14,9 кв.м, кладової "6" площею 2,0 кв.м, коридору "7" площею 2,3 кв.м, санвузла "8" площею 5,4 кв.м, кімнати "9" площею 19,2 кв.м, кімнати "10" площею 14,8 кв.м, лоджії площею 5,6 кв.м, - особистою приватною власністю [PERSON] , припинивши право спільної сумісної власності; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину ринкової вартості транспортного засобу марки "Mercedec-benz", модель 208D, рік випуску 1998, п. місяць 2, колір зелений, шасі [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний фургон, особливі відмітки - Св. КХС779804 20.12.2005 Біржова угода ТЗ - /68/852 12.08.2006, власник - [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 12 серпня 2006 року), який являється об`єктом спільної сумісної власності; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину об`єкту спільної сумісної власності, а саме: транспортний засіб марки "Mitsubishi Pajero Wagon", тип - загальний легковий, універсал В, номер шасі (кузову, рами) [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 14.09.2017 року, рік випуску 2008, власник [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ), припинивши право спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.09.2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. \~ \~ \~ \~02.10.2019\~року позивач\~ [PERSON] \~надав відзив\~на зустрічну\~позовну заяву\~ [PERSON] ,\~в якому\~просив відмовити\~в повному\~обсязі в\~її задоволенні,\~посилаючись на\~те,\~що договір\~купівлі-продажу\~з передачею\~авансових внесків\~від 30.04.2007\~року,\~укладений між\~ [PERSON] \~та її\~зятем [PERSON] ,\~є нікчемним\~та не\~створює ніяких\~юридичних наслідків\~з огляду\~на недотримання\~форми укладення\~та посвідчення\~договору та\~не може\~бути доказом\~набуття [PERSON] \~грошових коштів\~в особисту\~власність.\~Подані [PERSON] \~докази свідчать\~про відсутність\~реальних намірів\~провести купівлю-продажу\~частини будинку\~та спростовують\~передачу грошей\~за цей\~договір.\~ [PERSON] \~в зустрічному\~позові заявляє\~про придбання\~у спільну\~сумісну власність\~автомобілів "Mercedec-benz"\~та "Mitsubishi\~Pajero",\~тим самим\~визнає ведення\~спільного господарства,\~побуту з\~позивачем та\~отримання спільних\~доходів від\~торгівельної діяльності.\~Крім того,\~в 2009\~році за\~спільні кошти\~ними придбаний\~автомобіль "ЗАЗ-DAEWOO\~Lanos",\~який зареєстровано\~за [PERSON] ,\~що свідчить\~про наявність\~і достатність\~спільних коштів\~для придбання\~квартири у\~спільну власність. Вказує,\~що квартира\~була придбана\~без меблів\~та побутової\~техніки,\~що підтверджується\~фотографіями та\~відеозаписом святкування\~входин.\~Техніка,\~про яку\~вказує [PERSON] ,\~не включена\~і до\~договору купівлі-продажу\~квартири,\~її частина\~-\~холодильне обладнання\~Hitec,\~холодильне обладнання\~Carrier\~220\~W\~-\~використовувалася в\~спільній торгівлі\~на складі\~центрального ринку\~м.\~Полтави. Автомобіль "Mercedec-benz", зареєстрований за [PERSON] , в лютому 2009 році вона запропонувала продати його, домовилась з покупцем та отримала від нього попередню оплату, що підтверджується фотографією її особистої відмітки у блокноті, документальне оформлення відчуження має відбутись після повного розрахунку з [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу є безпідставними. Також зазначив, що при розлучені ними була досягнута згода щодо подальшого розпорядження автомобілями, а саме: коштами від продажу автомобіля "Mercedec-benz" та автомобіль "ЗАЗ-DAEWOO Lanos" [PERSON] залишає собі, а йому у власність залишається автомобіль "Mitsubishi Pajero". Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. \~ \~ \~ \~18.12.2019 року позивач [PERSON] надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій фактично доповнив свої позовні вимоги вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 1/2 ринкової вартості легкового автомобіля "3A3-DAEWOO LANOS", 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , припинивши право спільної сумісної власності на автомобіль. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.01.2020 року за клопотанням позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу щодо визначення ринкової вартості спірних автомобілів "ЗАЗ-DAEWOO Lanos", 2006 року випуску, держ. номер [NUMBER] , та "Mercedec-benz", модель 208D, держ. номер [NUMBER] , 1998 року випуску, виконання якої доручено судовому експерту Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса. Провадження по справі зупинене на час проведення експертизи. 16 червня 2020 року до суду надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи № 158/159 від 24.03.2020 року, виконаний судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса. Ухвалою суду від 17 червня 2020 року провадження по справі поновлено. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою суду від 22.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.02.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про призначення автотоварознавчої експертизи від 07.02.2022 року та клопотання відповідача [PERSON] про призначення судової оціночно-будівельної експертизи від 07.02.2022 року залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Листопад Н.А. позовні вимоги [PERSON] підтримали, просили задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву, у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Новікова М.О. в судовому засіданні пояснили, що визнають позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] в порядку поділу майна вартості 1/2 частини автомобіля "3A3-DAEWOO LANOS", 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , проти задоволення інших позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов, зустрічний позов [PERSON] просили задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом, а також їхні заперечення проти позовних вимог кожного з них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку ( доходу). Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст.ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При цьому, виходячи з норми ч 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом роз`яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, частки подружжя у праві власності на спільно набуте ними майно мають визначатись з урахуванням вартості такого майна. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.04.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 14.03.2019 року згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.03.2019 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. В період перебування у шлюбі придбано ряд рухомого та нерухомого майна. Так,\~позивач [PERSON] \~вказував на\~те,\~що ними\~з [PERSON] \~під час\~шлюбу за\~спільні кошти\~придбано побутову\~техніку та\~меблі,\~в тому\~числі:\~домашній кінотеатр\~"Yamaha",\~телевізор "Pioneer",\~телевізор "Samsung",\~ пральна\~машинка "Gorenie"\~об`єм 4,5\~л,\~холодильник "Samsung",\~мікрохвильова піч,\~холодильник, кулер "Latfrost", хлібопічка "Elenberg", барна стійка (дерево), диван шкіряний бежевого кольору, мультиварка "PHILIPS", пилосос "Zelmer", стіл кухонний скляний зі стільцями, набір кухонних меблів, шафа-купе (6 відділень); кавоварка "Saeco", кавоварка "Saeco Vienna edition 4", кавовий апарат "Nescafe", холодильне обладнання "Carrier 220W", холодильне обладнання "Hitec 380W". \~ \~ \~ \~На підтвердження факту перебування у їхньому користуванні усіх вищезазначених речей позивач надав суду зроблені ним фотокартки. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні не\~оспорювала факт\~придбання в\~період шлюбу\~та за\~спільні кошти\~з [PERSON] \~наступних речей:\~домашній кінотеатр\~"Yamaha",\~телевізор "Pioneer",\~телевізор "Samsung",\~ пральна\~машинка "Gorenie"\~об`єм 4,5\~л,\~холодильник "Samsung",\~мікрохвильова піч,\~холодильник, кулер "Latfrost", хлібопічка "Elenberg", барна стійка (дерево), диван шкіряний бежевого кольору, мультиварка "PHILIPS", пилосос "Zelmer", стіл кухонний скляний зі стільцями, набір кухонних меблів, шафа-купе (6 відділень). Підтвердила, що вони перебувають в даний час у приміщенні квартири, де вона проживає, за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач [PERSON] вказала, що на час звернення позивача до суду з позовом та, відповідно, на час вирішення спору кавоварки "Saeco", яка раніше перебувала в квартирі, вже не існує, а кавоварка "Saeco Vienna edition 4", кавовий апарат "Nescafe", холодильне обладнання "Carrier 220W", холодильне обладнання "Hitec 380W" перебувають в її тимчасовому користуванні в місці, де вона здійснює підприємницьку діяльність в кіоску на Центральному ринку м. Полтави, надані їй іншими особами для використання в роботі, не є її власністю та, відповідно, не можуть бути визнані спільним майном подружжя і не підлягають поділу. Вказані твердження відповідача [PERSON] не спростовані в ході судового розгляду справи позивачем шляхом надання належних та допустимих доказів, ним не надано суду жодних доказів на підтвердження факту придбання кавоварки "Saeco Vienna edition 4", кавового апарату "Nescafe", холодильного обладнання "Carrier 220W", холодильного обладнання "Hitec 380W". Згідно з листом Споживчого товариства "Міськоопринкторг" за вих. № б/н від 16.06.2021 року, адресованим адвокату [PERSON] , повідомлено, що між СТ "Міськоопринкторг" та ФОП [PERSON] 01.01.2020 року укладено Договір оренди торгівельного місця. Термін дії договору до грудня 2022 року. Договір оренди холодильної установки та стаціонарної кавомашини товариство з ФОП [PERSON] не укладало. Відповідно до п. 1.1 договору найму (оренди) площі торгівельного місця на Центральному ринку м. Полтави (типовий) від 01.01.2020 року, укладеного між Споживчим товариством "Міськоопринкторг" та ФОП [PERSON] , Наймодавець передає, а Наймач приймає у тимчасове платне користування площу торгівельного місця, яке розташоване на Центральному ринку, за адресою: [ADDRESS] , загальна площа найму становить 31,2 кв.м. Торгівельне місце передається у тимчасове платне користування. Крім того, 01.01.2020 року між Споживчим товариством "Міськоопринкторг" та ФОП [PERSON] підписано акт приймання-передачі орендної площі до Договору № 32 найму (оренди) торгівельного місця Центрального ринку м. Полтави від 01.01.2020 року, відповідно до якого Наймодавець передав, а Наймач прийняв у тимчасове платне користування відповідно до вимог Договору найму (оренди) площі торгівельного місця Центрального ринку м Полтава торгівельну площу в розмірі 31,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, не викликає сумніву той факт, що зазначені вище документи стосуються правовідносин відповідача [PERSON] як ФОП з СТ "Міськоопринкторг" в період після 01.01.2020 року, тоді як сторони у справі припинили подружні відносини ще у 2019 році, а з серпня 2019 року в провадженні суду перебуває даний спір про поділ спільного майна подружжя. Відтак, договір найму (оренди) площі торговельного місця, акт-приймання передачі орендної площі від 01.01.2020 року та лист СТ "Міськоопринкторг" від 16.06.2021 року не можуть бути визнані належними доказами у справі, оскільки не стосуються спірних правовідносин до 2019 року, а наявні у цих документах відомості не доводять та не спростовують обставини, що підлягають доказуванню у даній справі. Таким чином, в ході судового розгляду справи не доведено, що на час вирішення спору у володінні однієї зі сторін перебуває кавоварка "Saeco", а також те, що кавоварка "Saeco Vienna edition 4", кавовий апарат "Nescafe", холодильне обладнання "Carrier 220W", холодильне обладнання "Hitec 380W" перебувають у власності позивача чи відповідача, у зв`язку з чим суд вважає, що відсутні підстави для визнання його спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та, відповідно, для його поділу. При цьому, доводи [PERSON] про те, що квартира [ADDRESS] була придбана разом з меблями, підтвердження не знайшли, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин нею суду не надано. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступного рухомого майна: домашній кінотеатр "Yamaha", телевізор "Pioneer", телевізор "Samsung", пральна машинка "Gorenie" об`єм 4,5 л, холодильник "Samsung", мікрохвильова піч, холодильник, кулер "Latfrost", хлібопічка "Elenberg", барна стійка (дерево), диван шкіряний бежевого кольору, мультиварка "PHILIPS", пилосос "Zelmer", стіл кухонний скляний зі стільцями, набір кухонних меблів, шафа-купе (6 відділень), - та, відповідно, обґрунтованість відповідних позовних вимог [PERSON] . При зверненні до суду з позовними вимогами про поділ меблів та побутової техніки позивач [PERSON] зазначив у позовній заяві вартість такого майна. Відповідач [PERSON] з визначеною ним вартістю цього майна не погодилась, пославшись на її завищення. Відповідач [PERSON] зазначила, що квартира [ADDRESS] придбана нею відремонтованою, з побутовою технікою та меблями, окрім бару та дивану, які як бувші у використанні придбані в салоні-магазині "Еліт Стиль" в 2008 році за 8500 грн. Відповідно до договору поставки № 112 від 16.07.2008 року, укладеного між ФОП [PERSON] салон магазин " [INFO] " та [PERSON] (п. 1.1) Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товар згідно пункту 3 цього Договору. В пунктах 3.1 3.7 вказано, що придбаним товаром є бар + диван б/у, комплектація 1 шт., матеріал МДФ, шкіра, колір ламінір, виробник Китай, ціна без знижки 6120 грн. + 3100 грн., ціна продажу 5500 грн. + 3000 грн. = 8500 грн. При цьому, документів, які підтверджують розрахунок за даним договором суду відповідачем суду не надано. Не надано позивачем та відповідачем також в ході судового розгляду справи доказів на підтвердження дійсної вартості спірної побутової техніки та меблів на час судового розгляду справи, жодною зі сторін не доведено той факт, що зазначена ними вартість спірного майна відповідає дійсності. В ході судового розгляду справи сторони [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо порядку поділу спільного майна меблів та побутової техніки визначили вартість зазначеного майна на власний розсуд, при цьому, згоди щодо вартості не досягли. З клопотанням про призначення та проведення по справі судової товарознавчої експертизи сторони не звертались, незважаючи на те, що відповідне право було роз`яснено судом. Таким чином, під час судового розгляду справи сторонами не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спільно набутого рухомого майна, а саме: домашній кінотеатр "Yamaha", телевізор "Pioneer", телевізор "Samsung", пральна машинка "Gorenie" об`єм 4,5 л, холодильник "Samsung", мікрохвильова піч, холодильник, кулер "Latfrost", хлібопічка "Elenberg", барна стійка (дерево), диван шкіряний бежевого кольору, мультиварка "PHILIPS", пилосос "Zelmer", стіл кухонний скляний зі стільцями, набір кухонних меблів, шафа-купе (6 відділень). Відповідно, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про залишення усієї сукупності вищезазначеного рухомого майна у власності відповідача з присудженням йому та стягненням з [PERSON] компенсації в розмірі ринкової вартості побутової техніки та меблів, в сумі 155000 грн. 00 коп. і припиненням спільної сумісної власності на це майно, у зв`язку з недоведеністю вартості цього майна. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що поділу підлягає майно з урахуванням його дійсної вартості, суд позбавлений можливості поділити вказане майно між сторонами по справі з урахуванням рівності їх часток у праві спільної власності, що визначаються з огляду на вартість такого майна. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2177, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м. Продаж зазначеної квартири проведений за 433300 грн., які довірена особа продавця одержала повністю від покупця до підписання цього договору. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 19.07.2005 року, загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м, вона складається з наступних приміщень: коридор (1) площею 9,4 кв.м, санвузол (2) площею 2,5 кв.м, кухня (3) площею 16,3 кв.м, кімната (4) площею 28,1 кв.м, хол (5) площею 14,9 кв.м, кладова (6) площею 2,0 кв.м, коридор (7) площею 2,3 кв.м, санвузол (8) площею 5,4 кв.м, кімната (9) площею 19,2 кв.м, кімната (10) площею 14,8 кв.м, лоджія площею 5,6 кв.м. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" за № 14606367 від 18.05.2007 року за реєстраційним № 11608481, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , номер запису: 20057 в книзі: 149, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 18.05.2007 року. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ вказаної квартири між ним та [PERSON] в рівних частинах по 1/2 частині за кожним. Вказував на те, що це нерухоме майно придбане ними з [PERSON] в період шлюбу за спільні кошти частково за їхні власні накопичення, частково - за кредитні кошти, які вони в подальшому спільно погашали та у повному обсязі виплатили ще під час шлюбу та спільного проживання, право власності зареєстроване за [PERSON] з його відома та згоди. Як вбачається з заяви [PERSON] від 04.05.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., він перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , дав їй згоду на придбання на її ім`я квартири [ADDRESS] за ціну та умовах на її розсуд та передачу її в іпотеку Полтавському обласному управлінню ВАТ "Державний ощадний банк України" в зв`язку з отриманням кредиту на її придбання. [PERSON] заперечувала факт придбання вказаного нерухомого майна за спільні кошти подружжя, вказувала, що квартира придбана не за власні особисті кошти, наголошувала на тому, що вона в 2006-2007 роках була приватним підприємцем, єдина в сім`ї заробляла кошти, а тому посилання позивача [PERSON] на те, що у них були спільні заощадження, є такими, що не відповідають дійсності. [PERSON] підтвердив суду, що не був зареєстрований як приватний підприємець, як ФОП в 2006-2007 роках була зареєстрована лише [PERSON] за їхньою спільною домовленістю, відповідно, саме вона подавала до ДПІ м. Полтави податкову звітність від власного імені. Проте фактично вони підприємницьку діяльність вели спільно разом вирішували який товар та в якому обсязі придбавати, разом здійснювали його реалізацію в кіоску на Центральному ринку м. Полтави, він особисто їздив за товаром до м. Києва, самостійно розвантажував його. Кожен день вони працювали разом, зароблені від підприємницької діяльності кошти витрачали спільно на їхню сім`ю. Вказував, що вони для забезпечення ведення підприємницької діяльності неодноразово брали кредити, договори оформлювались на ім`я [PERSON] як ФОП, він же виступав як поручитель. На підтвердження вищевказаних обставин [PERSON] надав суду копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.05.2011 року в справі № 2-1764/11 за позовом ПАТ "ПриватБанк" до ТОВ "Агрокапітал 3000", [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено - стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 76243 грн. 17 коп. в солідарному порядку та по 441 грн. 21 коп. судових витрат. Також позивач надав суду фотокартки, на яких він зображений в торгівельному павільйоні на ринку та в підсобних приміщеннях поруч з ящиками з фруктами тощо. Допитані за клопотанням позивача [PERSON] свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що здійснюються підприємницьку діяльність з реалізації товарів на Центральному ринку м. Полтави, де торгувала також сім`я [PERSON] і [PERSON] , які спільно працювали у своєму кіоску, де здійснювали реалізацію овочів та фруктів. Потім вони розлучились і в даний час здійснюють підприємницьку діяльність окремо. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] заперечувала той факт, що разом з чоловіком [PERSON] спільно працювала у кіоску на ринку, разом з тим підвередила той факт, що він іноді приходив та допомагав їй. Обґрунтовуючи позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання квартири [ADDRESS] особистою власністю, відповідач [PERSON] вказувала про те, що у придбання квартири нею були внесені виключно особисті кошти, в тому числі отримані від доходу від підприємницької діяльності, [PERSON] самостійного доходу не мав, відповідно, свої кошти у придбання квартири не вкладав. \~ \~ \~ \~Наявні у\~справі докази\~безперечно свідчать\~про те,\~що відповідач\~ [PERSON] \~зареєстрована як\~фізична особа\~ підприємець,\~здійснює підприємницьку\~діяльність на\~Центральному ринку\~м.\~Полтави та в період з 2007 по 2017 рік регулярно подавала до державної податкової служби у м. Полтаві декларації про доходи. Згідно листа Управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області № ФОП/С/6283/1631501323 від 20.08.2019 року, адресованого [PERSON] на запит від 15.08.2019 року про отримані доходи за період 2007 - 2017 роки, відповідно декларації про доходи за 2007 рік (від 09.02.08 № 270391) дохід від підприємницької діяльності склав 96000 грн. 00 коп.; відповідно декларації про доходи за 1-ше півріччя 2008 року (від 06.08.02 № 152636) дохід від підприємницької діяльності склав 98000 грн. 00 коп., відповідно декларації про доходи за 2009 рік (від 11.10.10 № 340026) дохід від підприємницької діяльності склав 111000 грн. 00 коп., відповідно декларації про доходи за 2010 рік (від 24.01.11 № 288220) дохід від підприємницької діяльності склав 110000 грн. 00 коп., відповідно декларації про доходи за 2011 рік (від 09.02.12 № 275579) дохід від підприємницької діяльності склав 6500 грн. 00 коп., відповідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік (від 21.01.13 № 100054), податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік (від 10.02.14 № 1400017126), податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік (від 09.02.15 № 1500018591), податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік (від 09.02.16 № 1600013945), податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік і від 12.01.17 № 1700007697), податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 05.02.18 № 25352) - сума одержаного доходу відсутня. Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, в 1998 році ним отриманий дохід від КП "Облжитлопостач"\~Полтавської обласної\~ради в\~розмірі 1663\~грн.\~37\~коп.,\~в 1999\~році отриманий дохід від КП "Облжитлопостач" Полтавської обласної ради в розмірі 503 грн. 89 коп., в 2000 році отриманий дохід від ТОВ "Альфа-щит" та ТОВ "Промбудтехкомплекс" в розмірі 1070 грн. 78 коп., в 2001 році отриманий дохід від ТОВ "Промбудтехкомплекс" в розмірі 327 грн. 14 коп., в 2004 році отриманий дохід від ТОВ "Троянда" в розмірі 1091 грн. 00 коп., в 2017 році отриманий дохід від власної підприємницької діяльності в розмірі 9600 грн. 00 коп., в 2018 році отриманий дохід від власної підприємницької діяльності в розмірі 11169 грн. 00 коп. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1006104756 від 18.12.2019 року 16.08.2017 року [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець, вид діяльності 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. При цьому, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2007 року по 4 квартал 2017 року відсутні інформація про отриманий дохід. \~ \~ \~ \~Разом з\~тим,\~оцінюючи доводи\~сторін,\~наведені в\~обґрунтування своїх\~позицій,\~суд враховує\~положення ст.\~60\~СК України,\~за змістом\~яких майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини самостійного\~заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] допомагав своїй дружині [PERSON] у здійсненні нею підприємницької діяльності, у зв`язку з чим приходить до висновку, що отримані від такої діяльності доходи, які використовувались в інтересах їх спільної сім`ї, є спільними коштами подружжя. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, судом встановлено, що на придбання спірної квартири були використані кошти в сумі 333300 грн. 00 коп., отримані з цією метою в кредит на підставі кредитного договору № 2233/1601, укладеного [PERSON] з ВАТ "Державний ощадний банк" 04.05.2007 року, тобто безпосередньо в день укладення договору купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~Відповідно до Іпотечного договору від 04.05.2007 року, укладеного між ВАТ "Державний ощадний банк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2181/51 (п. 1.1 1.2), Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцеві на праві власності. Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: 3 кімнатна квартира [ADDRESS] . Квартира має загальну площу 120,5 кв.м, житлову площу 62,1 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, що стане власністю Іпотекодавця. Зобов`язання Іпотекодавця, що виникає з Договору про іпотечний кредит, а також з цього Договору в тому числі: повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 333300 грн. 00 коп. шляхом здійснення щомісячних платежів у строки та на умовах, зазначених у Договорі про іпотечний кредит; сплатити Іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних, на умовах зазначених у Договорі про іпотечний кредит; сплатити Іпотекодержателю комісійні винагороди в порядку, визначеному Договором про іпотечний кредит; відшкодувати Іпотекодержателю витрати, понесені в зв`язку зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством; сплатити на користь Іпотекодержателя штрафні санкції (неустойки, штраф, пеню) у випадку неналежного виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит та/або за цим Договором; відшкодувати Іпотекодержателю збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені Іпотекодержателем, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи. Також, Додатковим договором № 1 до Договору про іпотечний кредит від 04.05.2007 року № 2233/1601 від 28.01.2010 року, укладеним між ВАТ "Державний ощадний банк" та [PERSON] , п.п. 1.4.4 Договору про іпотечний кредит викладено в новій редакції: починаючи з 28.05.2016 року погашення Кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 4102 грн. 02 коп. кожного місяця шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахунків з рахунків відкритих у ВАТ "Ощадбанк". Останнє погашення кредиту здійснюється Позичальником не пізніше 28.04.2017 року. Сторони підтвердили в судовому засіданні, що кредит в сумі 333300 грн. 00 коп. погашений у повному обсязі у встановлені в договорі строки в період шлюбу. На підтвердження погашення кредиту [PERSON] надано суму квитанції, що підтверджують погашення кредиту, а саме: квитанцію № 133 від 27.01.2010 року на суму 1710 грн. 00 коп., № 18.01.2010 року на суму 2000 грн. 00 коп., № 59 від 26.01.2010 року на суму 500 грн. 42 коп., № 60 від 26.01.2010 року на суму 680 грн. 58 коп., № 56 від 18.12.2009 року на суму 2000 грн., № 170 від 11.12.2009 року на суму 2500 грн., № 144 від 15.01.2010 року на суму 1900 грн. 00 коп., від 30.12.2009 року на суму 1000 грн. 00 коп., № 119 від 30.11.2009 року на суму 2000 грн. 00 коп., № 145 від 27.11.2009 року на суму 1500 грн. 00 коп., № 137 від 24.11.2009 року на суму 1000 грн., № 77 від 22.10.2009 року на суму 860 грн. 00 коп., № 213 від 13.10.2009 року на суму 800 грн. 00 коп., № 18 від 06.11.2009 року на суму 2000 грн. 00 коп. № 158 від 27.10.2009 року на суму 1800 грн. 00 коп., № 128 від 29.09.2009 року на суму 440 грн. 00 коп., № 113 від 30.09.2009 року на суму 1005 грн. 00 коп., № 146 від 12.10.2009 року на суму 500 грн. 00 коп., № 125 від 06.10.2009 року на суму 900 грн. 00 коп., № 8 від 05.08.2009 року на суму 1250 грн. 00 коп., № 106 від 28.08.2009 року на суму 2000 грн. 00 коп., № 73 від 22.09.2009 року на суму 350 грн. 00 коп., № 209 від 17.09.2009 року на суму 300 грн. 00 коп., № 43 від 01.03.2009 року на суму 2500 грн. 00 коп., № 130 від 29.05.2009 року на суму 598 грн. 98 коп., № 131 від 29.05.2009 року на суму 3401 грн. 02 коп., № 142 від 30.04.2009 року на суму 1373 грн. 00 коп., № 143 від 30.04.2009 року на суму 1811 грн. 04 коп., № 94 від 29.04.2009 року на суму 3309 грн. 66 коп., № 256 від 07.04.2009 року на суму 2995 грн. 16 коп., № 257 від 07.04.2009 року на суму 4 грн. 84 коп., № 127 від 27.03.2009 року на суму 3463 грн. 96 коп., № 193 від 10.03.2009 року на суму 3000 грн. 00 коп., № 194 від 10.03.2009 року на суму 6 грн. 43 коп., № 2332 від 27.02.2009 року на суму 348 грн. 43 коп., № 233 від 27.02.2009 року на суму 3151 грн. 57 коп., № 148 від 30.01.2009 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 144 від 28.01.2009 року на суму 3540 грн. 80 коп., № 91 від 05.01.2009 року на суму 5 грн. 00 коп., № 92 від 05.01.2009 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 22 від 28.10.2008 року на суму 3622 грн. 61 коп., № 23 від 28.10.2008 року на суму 2778 грн. 39 коп., № 43 від 28.11.2008 року на суму 3472 грн. 58 коп., № 44 від 28.11.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 107 від 29.11.2008 року на суму 3557 грн. 00 коп., № 39 від 26.09.2008 року на суму 3538 грн. 61 коп., № 40 від 26.09.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 35 від 25.07.2008 року на суму 3725 грн. 04 коп., № 36 від 25.07.2008 року на суму 2774 грн. 96 коп., № 19 від 27.08.2008 року на суму 3692 грн. 05 коп., № 20 від 27.08.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 122 від 27.06.2008 року на суму 2856 грн. 97 коп., № 123 від 27.06.2008 року на суму 3643 грн. 03 коп., № 145 від 27.05.2008 року на суму 3798 грн. 90 коп., № 146 від 27.05.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 178 від 25.04.2008 року на суму 2868 грн. 87 коп., № 176 від 25.04.2008 року на суму 3709 грн. 20 коп., № 177 від 25.04.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 181 від 28.03.2008 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 182 від 28.03.2008 року на суму 3870 грн. 63 коп., № 11 від 27.02.2008 року на суму 2751 грн. 51 коп., № 12 від 27.02.2008 року на суму 3654 грн. 49 коп., № 006000611 від 28.12.2007 року на суму 3987 грн. 12 коп., № 006100621 від 28.12.2007 року на суму 2782 грн. 88 коп., № 148 від 24.01.2008 року на суму 2776 грн. 00 коп., № 149 від 24.01.2008 року на суму 3936 грн. 33 коп., № 000200021 від 21.10.2007 року на суму 4057 грн. 00 коп., № 000300031 від 26.10.2007 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 021502261 від 27.11.2007 року на суму 3891 грн. 24 коп., № 021602271 від 27.11.2007 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 002600281 від 27.09.2007 року на суму 3961 грн. 12 коп., № 002700291 від 27.09.2007 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 018302121 від 27.08.2007 року на суму 4127 грн. 54 коп., № 018402131 від 27.08.2007 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 006900781 від 26.06.2007 року на суму 7000 грн. 00 коп., № 008801041 від 27.07.2007 року на суму 4162 грн. 95 коп., № 008901051 від 27.07.2007 року на суму 2778 грн. 00 коп., № 000100011 від 25.05.2007 року на суму 3000 грн. 00 коп., № 007402186 від 08.05.2007 року на суму 3840 грн. 00 коп., № 024603141 від 04.05.2007 року на суму 3332 грн. 00 коп., № 024703151 від 04.05.2007 року на суму 1811 грн. 04 коп., № 024803161 від 04.05.2007 року на суму 1166 грн. 55 коп. Довідкою заступника начальника управління з роздрібного бізнесу ПАТ "Державний ощадний банк України" № 12-05/216 від 07.07.2016 року, виданою приватному нотаріусу, Філія Полтавське обласне управління AT "Ощадбанк" повідомила про виконання зобов`язань в повному обсязі позичальником [PERSON] за Кредитною угодою № 2233/1601 від 04.05.2007 року та припинення Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. 04.07.2007 року за реєстровим № 2180. Просила зареєструвати припинення іпотеки на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , за зверненням заявника іпотекодавця [PERSON] , як особи, в інтересах якої припинено обтяження та іпотеку. Відповідач [PERSON] наполягала на тому, що кредит в сумі 333300 грн. 00 коп. погашала особисто за рахунок особистих коштів, отриманих на підставі попереднього договору з передачею авансових платежів від 30.04.2007 року. Аналіз змісту квитанцій свідчить, що періодично платежі з погашення кредиту вчиняв [PERSON] . Оцінюючи ж доводи [PERSON] щодо погашення кредиту за рахунок її особистих коштів, суд враховує наступне. Так,\~ [PERSON] \~пояснила суду,\~що після\~розлучення з\~першим чоловіком\~ [PERSON] \~між ними\~в судовому\~порядку проведений\~розподіл житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] . Вирішивши придбати спірну квартиру, вона прийняла рішення продати належну їй частину будинку зятю [PERSON] , вони оформили попередній договір, на підставі якого вона авансом отримала в день його укладення 30.04.2007 року 200000 грн., а в подальшому в грудні 2009 року ще 300000 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2004 року в справі № 2-361/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна шлюб, зареєстрований 17.03.1982 року в міському Палаці шлюбів м. Полтави, актовий запис № 479, між [PERSON] та [PERSON] розірвано, житловий будинок в [ADDRESS] розділено між [PERSON] та [PERSON] , визнати право власності кожної із сторін на 1/2 частину. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" за № 5083242 від 16.10.2004 року за реєстраційним № 5083242 за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 будинку за адресою: [ADDRESS] , номер запису: 15051 в книзі: 109, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 15.10.2004 року. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05.07.2006 року в справі за позовом [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про поділ житлового будинку в натурі позов [PERSON] задоволено виділено [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння в житловому будинку [ADDRESS] до якої входять: тамбур III площею 2,1 кв.м, сходи IV площею 3,8 кв.м, ванну 1-1 площею 4,7 кв.м, топочна 1-2 площею 3,4 кв.м, господарче приміщення VII площею 15,4 кв.м, тамбур 1-3 площею 2,4 кв.м, передня 1-4 площею 12,3 кв.м, сходи 1-5 площею 2,9 кв.м, сходи 1-6 площею 1,8 кв.м, кухню 1-7 площею 13,9 кв.м, кімнату 1-8 площею 22,1 кв.м, кімнату 1-9 площею 12,3 кв.м. Загальна площа складає 97,1 кв.м на суму 113947 грн. По надвірним будівлям: частину вбиральні літ. "В"-1548 гри; частину огорожі №1-2 -860 грн. Виділено [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння з житловому будинку [ADDRESS] до якої входять: сіни І площею 10,0 кв. м , гараж II площею 21,9 кв.м, погріб VIII площею 6,8 кв.м, передню 1-10 площею 13,2 кв.м, сходи 1-11 площею 1,8 кв.м, кімнату 1-12 площею 8,5 кв.м, господарче приміщення IX площею 20,0 кв.м, кімнату 1-13 площею 13,9 кв.м, кладову X площею 9,0 кв.м. Загальна площа складає: 105,1 кв.м на суму 123335 грн. По надвірним будівлям : частину вбиральні літ. "В" -1549 грн., частину огорожі. №1-2-860 грн. Зобов`язано [PERSON] закласти дверні отвори із господарчого приміщення VII площею 15,4 кв.м в погріб VIII площею 6,8 кв.м із тамбура III площею 2,1 кв. м в гараж II площею 21,9 кв.м, переобладнати систему електропостачання на самостійну систему з улаштуванням окремого електричного лічильника, переобладнати систему газопостачання на самостійну систему з улаштуванням окремого газового лічильника, переобладнати систему опалення на самостійну систему. Зобов`язано [PERSON] улаштувати сходову на другий поверх, улаштувати дверний отвір із гаража [NUMBER] площею 21,9 кв.м в погріб VIII площею 6,8 кв.м, господарче приміщення IX площею 20,0 кв.м, переобладнати під кухню, переобладнати систему електропостачання на самостійну систему з улаштуванням окремого лічильника, переобладнати систему газопостачання на самостійну систему з улаштуванням окремого лічильника, переобладнати систему водопостачання, переобладнати систему опалення на самостійну систему. Підземні мережі водопостачання, газопостачання, каналізації залишити в спільному користуванні. Позивачу та відповідачу переобладнання улаштувати при наявності погодження з місцевими органами самоврядування, газовим господарством, санепідемстанцією та районним архітектором. Заїзд в домоволодіння, підземні мережі газопостачання, водопостачання, каналізації передбачається залишити в спільному користуванні. Земельну ділянку площею 471 кв.м. в тому числі під будівлями 131 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] - залишити у спільному користуванні. Ідеальними частками співвласників у домоволодінні [ADDRESS] визначити відповідно: у [PERSON] -12/25, у [PERSON] -13/25. Згідно з п.п. 1, 2 Попереднього договору купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року, укладеного між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), Продавець зобов`язався не пізніше 10.01.2022 року продати, а покупець зобов`язується не пізніше зазначеного терміну купити у продавця 1/2 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На день складання цього договору право власності Продавця підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.07.2006 року. Договір купівлі-продажу може бути укладений і раніше зазначеного вище терміну. Сторони домовилися про наступні обов`язкові умови договору: сума договору купівлі продажу нерухомості, що зазначена вище, має становити 700000 грн. Інші істотні умови договору купівлі-продажу будуть погоджені сторонами при підписанні договору купівлі-продажу. В п. 3 вказаного договору визначено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу покупець передає, в продавець приймає від покупця гроші в сумі 200000 грн. 00 коп. в день укладення попереднього договору та 30000 грн. 00 коп. до 01 січня 2010 року. Згідно розписки [PERSON] від 30.04.2007 року вона отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 200000 грн. в рахунок авансового платежу по попередньому договору купівлі-продажу, укладеному 30.04.2007 року, а згідно розписки [PERSON] від 28.12.2009 року вона отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000 грн. в якості авансового платежу за умовами попереднього договору купівлі-продажу, який укладений 30.04.2007 року між нею та [PERSON] . Відповідач [PERSON] запевняла суд, що дійсно отримувала від [PERSON] кошти в сумах, зазначених у розписках, саме ці кошти витратила на придбання квартири та на погашення кредиту, отриманого в ПАТ "Державний ощадний банк України". Допитаний як\~свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні підтвердив\~факт підписання Попереднього договору купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року, пояснив, що мав і має намір придбати належну [PERSON] частину житлового будинку та передавав їй в день укладення попереднього договору кошти в сумі 200000 грн., а також у грудні 2009 року в сумі 300000 грн. Вказав, що договір купівлі-продажу частини будинку до цього часу не укладений між ними через наявність арештів. Разом з тим, свідок не зміг переконливо пояснити суду, а відповідач не надала суду жодних доказів на підтвердження того факту, що свідок у 2007 році та у 2009 році мав у власності кошти в розмірі авансових платежів. Відповідно до ст. 220 ЦПК України в редакції станом на 30.04.2007 року, тобто на час укладення попереднього договору купівлі-продажу, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~640\~ЦК України\~в редакції\~станом на\~30.04.2007\~року договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Пленум Верховного Суду України в пункті 13\~постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року № 9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої\~статті 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей\~210,\~640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Статтею 657 ЦК України, в редакції чинній на час укладення попереднього договору купівлі-продажу, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. \~ \~ \~ \~На необхідності дотримання вищевказаних положень цивільного законодавства наголошував також\~\~Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2021 року по справі № 2-4570/07. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Отже, враховуючи, що попередній договір купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року, укладений між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), укладався з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, він в силу\~статей 635,\~657\~ЦК України в редакції чинній, на час укладення попереднього договору, підлягав нотаріальному посвідченню, тоді як фактично укладений у простій письмовій формі, тобто без дотримання форми договору, що відповідно до положень ст. 220 ЦК України свідчить про його нікчемність в цій частині. Крім того, встановлені під час судового розгляду справи обставини безперечно свідчать про те, що сторонами Попереднього договору\~купівлі-продажу\~з попередньою\~передачею авансових\~платежів від\~30.04.2007\~року в період з 2007 року по 2021 рік вживались будь-які заходи, спрямовані на його виконання. Лише в ході судового розгляду даної справи після озвучення позивачем [PERSON] та його представником сумнівів у достовірності, законності, правомірності та реальності попереднього договору, відповідачем [PERSON] надано суду ряд документів щодо вжиття дій, спрямованих на його реалізацію. Суду надано заяву доньки відповідачки [PERSON] та, відповідно, дружини свідка [PERSON] - [PERSON] від 18.08.2021 року, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Мізік В.В., згідно з якою вона дала згоду на укладення договору купівлі-продажу за спільні грошові кошти та купівлю її чоловіком [PERSON] 13/25 частки житлового будинку за [ADDRESS] . Також надано лист приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Мізік В.В. адресованого [PERSON] за вих. № 61/01-16 від 19.08.2021 року, згідно з яким 18.08.2021 року до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Мізік В.В. звернулася [PERSON] (продавець) із питання посвідчення договору купівлі-продажу 13/25 часток житлового будинку за [ADDRESS] , з частиною господарських будівель та споруд, власником яких є [PERSON] , на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу з передачею авансових платежів від 30.04.2007 року. Оскільки на майно, що є предметом договору купівліпродажу, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна та з огляду на подані документи не можливо встановити хто та в яких частках (в простих арифметичних дробах) є власником вищевказаної земельної ділянки, нотаріус не може посвідчити договір купівлі-продажу. При цьому,\~очевидно,\~що [PERSON] \~є власницею\~саме 13/25\~частки житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~тоді як\~предметом Попереднього договору купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року є домовленість про придбання 1/2 частини вказаного будинку. Крім того, цим договором визначено зобов`язання продавця продати вказане нерухоме майно в строк до 10.01.2022 року, проте така реалізація не відбулась навіть на час розгляду даної справи судом після обумовленого сторонами договору строку. Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про сумнівність існування реальних намірів у сторін Попереднього договору купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року на реалізацію продавцем покупцю нерухомого майна, яке є предметом договору. Наявні у\~справі докази\~свідчать,\~що квартира за адресою: [ADDRESS] , придбана 04.05.2007 року за 433300 грн. 00 коп., на її придбання були витрачені, зокрема. кредитні кошти в сумі 333300 грн. 00 коп., отримані 04.05.2007 року [PERSON] на підставі кредитного договору, укладеного з ВАТ "Державний ощадний банк", а також 100000 грн. заощаджень, які за твердженням відповідача [PERSON] є її власними заощадженнями від здійснення підприємницької діяльності. Позивач [PERSON] наполягав на тому, що для придбання квартири були використані крім кредитних коштів також їхні спільні заощадження. Відповідач такі доводи позивача в ході судового розгляду справи не спростувала. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнавати доходи від здійснення підприємницької діяльності [PERSON] , яка проводилась за участі, допомоги та сприяння чоловіка [PERSON] , її особистою власністю. При цьому, відповідачем не обґрунтовано підстав для отримання кредиту в день укладення договору купівлі-продажу в сумі 333300 грн. 00 коп. за умови наявності у її розпорядженні з 30.04.2007 року (тобто з дня укладення Попереднього договору купівлі-продажу з попередньою передачею авансових платежів від 30.04.2007 року) коштів в сумі 200000 грн. Відповідно, з урахуванням близьких відносин між відповідачем [PERSON] та свідком [PERSON] , відсутності жодних об`єктивних та достовірних даних і доказів на підтвердження факту перебування у власності [PERSON] станом на квітень 2007 року такої суми коштів, суд визнає сумнівним факт реальної передачі коштів в сумі 200000 грн. відповідачу [PERSON] 30.04.2007 року. З цих же підстав непереконливими видаються також і твердження вказаних осіб про передачу відповідачу коштів в сумі 300000 грн. 28.12.2009 року. Поряд з цим, суд бере до уваги, що навіть за умови, якщо грошові правовідносини між [PERSON] та [PERSON] мали місце, ці обставини жодним чином не доводять той факт, що відповідачем вони були використані саме для придбання спірної квартири та погашення кредиту, отриманого для її купівлі. Враховує пояснення самого свідка [PERSON] в судовому засіданні про те, що він неодноразово позичав [PERSON] і [PERSON] кошти для придбання товару, здійснення інших витрат, пов`язаних з організацією ведення підприємницької діяльності, як і його пояснення про те, що на прохання [PERSON] давав їй гроші для придбання квартири для її сім`ї, членом якої з 2006 року був саме [PERSON] . Виходячи зі змісту положень ст. 60 СК України, презумується, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно, той з подружжя, який вважає таку річ особистою власністю, зобов`язаний одвести цей факт. Разом з тим, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність відповідачем [PERSON] перед судом того факту, що квартира за адресою: [ADDRESS] , - придбана нею саме за особисті кошти, а відтак є її особистою власністю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому підлягає поділу між ними в рівних частинах по 1/2 за кожним, тобто відповідні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] про визнання квартири особистою власністю й припинення права спільної сумісної власності на неї не підлягають задоволенню. Також в період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі ними придбано ряд транспортних засобів. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Полтавським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України, 12.08.2006 року за [PERSON] зареєстроване право власності на автомобіль "Mercedec-benz", вантажний фургон В, зеленого кольору, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , 14.09.2017 року за [PERSON] зареєстроване право власності на автомобіль "Mitsubishi Pajero Wagon", загальний легковий, універсал В, номер шасі (кузову, рами) [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до листа Територіального сервісного центру № 5341 РСЦ МВС в Полтавській області МВС № 3570 від 19.09.2019 року, згідно регіональної бази АІС "Автомобіль" та підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, за період з 2007 по 2017 рік гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрував транспортні засоби: BMW 520І, 2000 р.в., НЗ [NUMBER] (зареєстрований 18.04.2008 року та 30.11.2016 р. проданий на аукціоні по електронним торгам Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ); Mitsubishi Pajero Wagon, 2008 р.в., НЗ [NUMBER] , зареєстрований 14.09.2017 року по теперішній час. З листа Територіального сервісного центру № 5341 РСЦ МВС в Полтавській області МВС за вих. № 3559 від 17.09.2019 року, вбачається, що згідно регіональної бази АІС "Автомобіль" та підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 17.09.2019 року за [PERSON] реєструвалися транспортні засоби: Mercedes-Benz 208D, 1998 р.в., НЗ [NUMBER] , зареєстрований 12.08.2006 року по теперішній час; Mitsubishi Pajero Wagon, 2008 р.в., НЗ [NUMBER] , зареєстрований 14.09.2017 року по теперішній час; BMW 520І, 2000 р.в., НЗ [NUMBER] , зареєстрований 18.04.2008 року та перереєстрований 09.12.2016 р. на іншу особу. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів за вих. № 31/169-Б-56ад від 30.07.2019, за [PERSON] зареєстрований автомобіль "3A3-DAEWOO LANOS" тип легковий/седан В, 2006 року випуску, дата державної реєстрації 01.09.2008 року народження, VIN-код [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , тип палива S Бензин або газ, колір зелений, номерний знак [NUMBER] . Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] рід час розгляду справи не заперечували той факт, що усі три спірних автомобіля придбані в період шлюбу та є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя. Згідно з висновком експерта № 158/159 від 24.03.2020 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 553/1867/19, складеним судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, ринкова вартість автомобіля "3A3-DAEWOO LANOS", номерний знак [NUMBER] , станом на момент огляду 05.03.2020 року 53604 грн. 82 коп., а ринкова вартість автомобіля "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] , станом на момент огляду 05.03.2020 року 121023 грн. 56 коп. Доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", НЗ [NUMBER] , сторони суду не надали, з його вартістю, визначеною позивачем [PERSON] в сумі еквівалентній 12000 доларам США, відповідач [PERSON] не погодилась. Позивач [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, яким фактично користується після припинення шлюбних відносин з відповідачем, заперечував. Не визнав також і позовнім вимоги [PERSON] про стягнення з нього вартості 1/2 частини автомобіля "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на автомобіль марки "3A3-DAEWOO LANOS", 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , припинивши право спільної сумісної власності сторін по справі на вказаний транспортний засіб, і стягнення з [PERSON] на його користь 1/2 частини вартості, що з урахуванням висновку експерта № 158/159 від 24.03.2020 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи складає 26802 грн. 41 коп., у зв`язку з чим вважає, що вказані позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про поділ між сторонами інших транспортних засобів суд враховує наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь вартості 1/2 частини автомобіля "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] вказувала на те, що він реалізував його іншій особі без її згоди. Як встановлено в ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом норми ст. 65 СК України, дружина,\~чоловік розпоряджаються\~майном,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~за взаємною\~згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Позивач [PERSON] заперечував вказані обставини, наполягав на тому, що дійсно з гр. [PERSON] була досягнута домовленість у лютому 2019 року про продаж йому автомобіля "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] . Ця домовленість відбувалась з ініціативи та відому [PERSON] , [PERSON] на теперішній час частково розрахувався за автомобіль та фактично з 2019 року користується ним, грошові кошти [PERSON] передавав особисто [PERSON] , автомобіль мав бути перереєстрований на його ім`я після повного розрахунку, який до цього часу не відбувся. Позивач вказував, що в лютому 2019 року [PERSON] запропонувала продати автомобіль "Mercedes-Benz" [PERSON] , який в якості завдатку сплатив їй 45000 грн. Вказав, що саме [PERSON] особисто вела облік коштів, сплачених [PERSON] за автомобіль, у своєму блокноті. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду ксерокопію аркуша, яка за твердженням позивача є сторінкою з блокноту [PERSON] , де містяться записи щодо проведеного [PERSON] розрахунку. Свідок [PERSON] фактично підтвердив обставин, повідомлені суду позивачем [PERSON] . Свідок суду пояснив, що в 2005 2007 році був фізичною особою підприємцем, у зв`язку з чим познайомився з [PERSON] та [PERSON] , які разом займались оптовою торгівлею, він здійснював роздрібну торгівлю та завжди купував у них товар для реалізації. В лютому 2019 року придбав у них автомобіль "Mercedec-benz", вони погодились продати його за 4000 доларів США. Першу частину коштів в сумі 45000 грн. сплатив у червні 2019 року в сумі 45000 грн., передав кошти [PERSON] в присутності [PERSON] , яка записала яку суму він передав, другий раз віддав кошти [PERSON] , який покликав [PERSON] , передав їй кошти та попросив перерахувати, в подальшому ще кілька разів передавав кошти, на теперішній час сплатив лише 3000 доларів США. Оформити купівлю автомобіля домовились після сплати повної суми. На даний час автомобіль "Mercedec-benz" перебуває у його користуванні. [PERSON] заперечувала вказані обставини, пояснила, що рішення про продаж [PERSON] автомобіля [PERSON] прийняв без її відому, кошти від реалізації автомобіля вона не отримувала, тобто чоловік розпорядився спільним майном і не витратив кошти в інтересах їх сім`ї. Вирішуючи позовні вимоги про поділ автомобіля, "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] , суд бере до уваги той факт, що автомобіль на час розгляду справи судом зареєстрований саме за позивачем по справі [PERSON] . Відтак, у суду відсутні правові підстави для висновку про те, що вказаний транспортний засіб в установленому законом порядку вибув з власності [PERSON] та, відповідно, не є об`єктом права спільної власності подружжя, що підлягає поділу між ними. А тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь вартості 1/2 частини автомобіля "Mercedes-Benz 208D", номерний знак [NUMBER] . З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги той факт, що сторони не досягли згоди щодо розподілу спільних автомобілів марки "Mercedec-benz", модель 208D, державний номерний знак [NUMBER] , "Mitsubishi Pajero Wagon", реєстраційний номер [NUMBER] , суд приходить до висновку про доцільність їх поділу між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах з визнанням права власності за кожним з них на 1/2 частину вказаного майна. А тому суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial