Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Свої позовні\~вимоги позивачка\~мотивує тим,\~що вона є власником будинку [ADDRESS] . До складу сім`ї позивачки входить син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та не проживає за адресою [ADDRESS] понад п`ять років. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, вина позбавлена можливості оформити субсидію. Вважає, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 02.12.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 28.12.2021, який відкладено на 27.01.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 27.01.2022 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, справу призначено до розгляду на 14.02.2022. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.05.2008, зареєстровано в реєстрі за №1683 (а.с.6). Згідно довідки, виданої виконкомом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.11.2021 №776, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає; чоловік - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає; син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та не проживає (а.с.7). [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] понад п`ять років, його перебування (проживання) невідоме, згідно довідки, виданої виконкомом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.11.2021 №777 (а.с.8), акту обстеження житлових умов, який додається до довідки (а.с.9). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст.\~317,\~383,\~391 ЦК України,\~ст. 150 ЖК Української РСР\~власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.\~9,\~156 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16 зазначив, що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення\~статті 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК Української РСР \~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, які спростовують доводи позивачки та наявні в матеріалах справи докази. Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено зібраними у справі доказами, відповідач більше одного року не проживає у належному позивачці будинку, протягом року не вчиняв жодних дій з метою повернення у вказаний будинок для проживання у ньому, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, тому суд вважає за необхідне, задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

Outcome: approved