Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позов мотивований тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 18.01.2021 з вини відповідача, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Позивач зазначає, що вартість ремонту його транспортного засобу, з урахуванням втрати товарного вигляду та за виключенням виплаченого страхового відшкодування, становить 35691,02 грн. При цьому, у зв`язку із ДТП, а також поведінкою відповідача, який залишив місце ДТП, заперечував свою винуватість, відмовився відшкодовувати завдану шкоду, він не мав можливості використовувати власний транспортний засіб, внаслідок чого ним було понесено додаткові витрати, а також недоотримано прибуток в розмірі 3300 грн, а також спричинено моральну шкоду, що окрім зазначеного виразилася також у погіршенні самопочуття, лікуванні гіпертонічного кризу і оцінюються позивачем у розмірі 12500 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь 48191,02 грн шкоди заподіяної внаслідок ДТП, з яких: 35691,02 грн майнової шкоди; 12500 грн моральної шкоди. Ухвалою суду від 22.11.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 18.01.2022 до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача на позовну заяву, узагальнені доводи котрих зводяться до того, що сума завданого позивачу матеріального збитку не підтверджена належними доказами, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому покладення обов`язку відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Також представник відповідача зазначив про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки її розмір та характер позивачем не доведений. Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у\~судовому засіданні\~підтримав позов\~та просив\~задовольнити позовні\~вимоги повністю.\~При цьому,\~пояснив,\~що він\~отримав від ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 3977,09 грн., якого недостатньо для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Повідомив, що відповідач зник з містця ДТП, заперечував завдання шкоди, а у подальшому пообіцяв її відшкодувати, однак не зробив цього. У зв`язку з подією ДТП та пошкодженням його автомобіля позивач зазнав переживань, хвилювань, що негативно сказалося на його здоров`ї. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема визнав суму франшизи в розмірі 2600 грн, а також судові витрати. При цьому, відповідач моральну шкоду не визнав та пояснив, що не вважає, що його діями її було завдано. Представник відповідача в судовому засідані заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Позивач є власником транспорного засобу "КІА MAGENTIS", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8-9). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля "КІА MAGENTIS", д.н.з. [NUMBER] , на час виникнення ДТП застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу № 200369289 (а.с. 10). Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.04.2021 (а.с. 17-20, 67-68), яка постановою Вінницького апеляційного суду від 02.06.2021 залишена без змін (а.с. 21-28, 70-73), відповідача, серед іншого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, зокрема за те, що 18.01.2021 о 19:00 год. по вул. Монастирська в м. Хмільник Вінницької області [PERSON] , керуючи автомобілем "Opel Combo", д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "KIA Magentis", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а також залишив місце ДТП. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля "Opel Combo", д.н.з. [NUMBER] , на час виникнення ДТП застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп» згідно полісу № ЕР- 202257224, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000 грн, шкоду, заподіяну майну - 130000 грн. Розмір франшизи - 2600 грн (а.с. 60, 77). Факт отримання позивачем від ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в розмірі 3977,09 грн по страховому випадку що стосується події ДТП, визнається сторонами, а тому згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належать, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України "Про страхування"). Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 12, 36.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Обгрунтовуючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди позивач зазначає, що вартість ремонту його транспортного засобу, з урахуванням втрати товарного вигляду та за виключенням виплаченого страхового відшкодування, становить 35691,02 грн, однак надані на підтвердження даних доводів ремонтна калькуляція № 21-0384977 від 26.01.2021, (а.с. 11-16) не є належним та допустимим доказом таких витрат, оскільки не містить підпису особи, яка її склала, а також не засвідчена належним чином і цей документ не відповідає вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність". Приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вартість ремонту його транспортного засобу, з урахуванням втрати товарного вигляду та за виключенням виплаченого страхового відшкодування, становить саме 35691,02 грн. При цьому суд враховує, що позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 3977,09 грн, що хоча й не підтведжено належними та докустими доказами, однак визнається сторонами, а тому ці обставини згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. Надані позивачем витяги щодо надходження йому цих коштів (а.с. 75, 76) суд не приймає до уваги, оскільки позивачем було порушено порядок подання цих доказів, а також вони належним не засвідчені. Зідно полісу сума франшизи, яка була врахована при визначенні розміру страхового відшкодування, становить 2600 грн, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної йому майнової шкоди в розмірі 2600 грн і позов в цьому розмірі визнається відповідачем. У свою чергу позивач не довів обгрунтованість розміру втраченого ним заробітку, тому ця вимога задоволенню не підлягає. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, (встановлено постановами суду, що набули законної сили), змінився звичайний уклад життя позивача, зокрема позивач був позбавлений можливості у звичному для нього порядку можливості користуватись транспортним засобом, належний позивачеві автомобіль зазнав механічних пошкоджень, які змініли зовнішній вигляд авто, зумовили необхідність проведення ремонтних робіт, а також суд приймає до увагу поведінку відповідача, який залишив місце ДТП, не визнавав свою вину впродовж тривалого часу, а тому вважає обгрунтованими доводи позивача, що внаслідок події ДТП йому було завдано моральної шкоди. Виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що розмір пред`явленої до стягнення моральної шкоди в розмірі 12500 грн позивачем не доведено, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 22,\~23, 979, 1166,\~1167,\~1187\~ ЦК України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~

Outcome: partial