Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

13.02.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення. Свої вимоги обґрунтували тим, що 15.03.1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровським РАЦС м.Херсона. Від даного шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 14.12.2006 року на підставі договору дарування [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , з 03.02.2006 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 27.11.2019 року [PERSON] почала чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у доступі до будинку, що полягали у тому, що вона зачинила усі двері, не впускала їх у будинок, вимагала покинути територію будинку, погрожувала викликом поліції. Із відповідей, наданих Дніпровським ВП ХВП в Херсонській області від 22.01.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зверталися до правоохоронних органів з приводу протиправних дій [PERSON] із заявами про вжиття заходів відносно останньої, яка перешкоджає у доступі до житлового будинку, в якому вони проживали. Незважаючи на неодноразові звернення позивачів до відповідача, остання продовжує чинити їм перешкоди у користуванні житлом, у зв`язку із чим вони змушені тимчасово винаймати житло. Враховуючи те, що позивачі не користуються житловим приміщенням з 27.11.2019 року з поважних причин, оскільки [PERSON] створює їм перешкоди у користуванні будинком, право позивачів на користування житловим приміщенням порушене. У зв`язку з цим, позивачі просили зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] , шляхом вселення; зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] , шляхом вселення; стягнути з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати. Ухвалою суду від 14.04.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] не визнає первісний позов у повному обсязі та вважає, що її права порушуються, бо відповідачі більше року не проживають за адресою реєстрації, окрім цього [PERSON] вже не є членом родини, а [PERSON] є повнолітньою та обидва не є власниками вказаного майна. Так, позивачу за зустрічним позовом на підставі договору дарування ВЕМ №133551 від 14.12.2006 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому фактично, [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі, забрала свої речі та пішла з дому у січні 2018 року та більше в ньому не з`являлася. [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі, періодично збирав свої речі та уходив з дому у 2017 -2018 роках, а з моменту подачі позову про розірвання шлюбу взагалі більш у будинку не з`являвся. Останній раз прийшов у жовтні 2019 року та забрав свої речі. Тобто, відповідачі по справі (позивачі за первісним позовом) більш ніж рік не проживають у належному позивачу на праві приватної власності будинку, не обслуговують його, не проводять поточні ремонти, не платять на комунальні платежі та навіть їм не відомо, що без реєстрації у вказаному будинку більше року проживають батьки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Дійсно, 23.09.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилося 2-є дітей: [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою та самостійно заробляє на своє життя, та [PERSON] , [INFO] , що проживає разом з [PERSON] та постійно знаходиться на її утриманні. Сімейне життя [PERSON] з [PERSON] не склалося та 06.10.2019 року, відповідач зібрав свої речі та пішов з будинку позивача більше ніколи не повертався та не виходив на контакт. Враховуючи це, 08.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та останній вже не є членом сім`ї. Після розірвання шлюбу, [PERSON] , відповідач по справі, стала на бік батька та почала з ним звертатися до суду з приводу нібито не допуску їх обох до будинку, де вони зареєстровані, хоча вже рік не проживала за вказаною адресою до моменту розірвання шлюбу та жодного разу не намагалася прийти до дому. [PERSON] не сплачує аліменти на неповнолітню дочку, навіть на підставі рішення суду, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у сумі 47875,80 грн. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] , як власник спірного майна, не бажає, щоб в ньому були зареєстровані та мали право проживати відповідачі за зустрічним позовом, та вважає їх такими, що втратили право на користування майном. У зв`язку з цим, позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, які втратили право користуватися житловим будинком, а саме: будинком [ADDRESS] , котрий належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування ВЕМ №133551 від 14.12.2006 року. 29.10.2020 року [PERSON] надала до суду відзив на первісний позов, згідно якого не визнає позов та вважає, що її права порушуються, бо [PERSON] та [PERSON] більше року не проживають за адресою реєстрації у спірному будинку, окрім цього [PERSON] вже не є членом родини, а [PERSON] є повнолітньою та обидва не є власниками вказаного майна. [PERSON] на підставі договору дарування ВЕМ №133551 від 14.12.2006 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому фактично, [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі, забрала свої речі та пішла з дому у січні 2018 року та більше в ньому не з`являлася. [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі, періодично збирав свої речі та уходив з дому у 2017 -2018 роках, а з моменту подачі позову про розірвання шлюбу взагалі більш у будинку не з`являвся. Останній раз прийшов у жовтні 2019 року та забрав свої речі. Тобто, позивачі по справі більш ніж рік не проживають у належному позивачу на праві приватної власності будинку, не обслуговують його, не проводять поточні ремонти, не платять на комунальні платежі та навіть їм не відомо, що без реєстрації у вказаному будинку більше року проживають батьки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Онучка навіть не спілкується з бабусею та дідусем. Дійсно, 23.09.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилося 2-є дітей: [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою та самостійно заробляє на своє життя, та [PERSON] , [INFO] , що проживає разом з [PERSON] та постійно знаходиться на її утриманні. Сімейне життя [PERSON] з [PERSON] не склалося та 06.10.2019 року, останній зібрав свої речі та пішов з будинку позивача більше ніколи не повертався та не виходив на контакт. Враховуючи це, 08.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 року шлюб між ними було розірвано, та [PERSON] вже не є членом сім`ї. Після розірвання шлюбу, [PERSON] стала на бік батька та почала з ним звертатися до суду з приводу нібито не допуску їх обох до будинку, де вони зареєстровані, хоча вже рік не проживала за вказаною адресою до моменту розірвання шлюбу та жодного разу не намагалася прийти до дому. [PERSON] не сплачує аліменти на неповнолітню дочку, навіть на підставі рішення суду, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у сумі 47875,80 грн. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] , як власник спірного майна, не бажає, щоб в ньому були зареєстровані та мали право проживати позивачі за первісним позовом. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та задовольнити її. 06.11.2020 року позивачі за первісним позовом надали відповідь на відзив, згідно якої заперечують проти відзиву наданого [PERSON] . Зазначили, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] та колишньою дружиною [PERSON] та з 2006 року житловий будинок [ADDRESS] є їх зареєстрованим місцем проживання і на час укладання договору дарування власник надала згоду на проведення їхньої реєстрації місця проживання за зазначеним будинком, як членам її сім`ї. Отже, [PERSON] погодилася, що позивачі можуть бути зареєстровані та проживати у подарованому їй будинку. З 2019 року позивачі у зазначеному будинку не проживають з поважних причин, оскільки відповідач чинить їм перешкоди у користуванні цим житлом, у зв`язку з чим вони змушені захистити свої порушені права у судовому порядку, порушивши питання про вселення у спірне майно. Просили задовольнити первісні позовні вимоги. 06.11.2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] за первісним позовом надали до суду відзив на зустрічний позов, згідно якого з доводами зустрічного позову не погоджуються. Зазначили, що 15.03.1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано [INFO] . Від даного шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 14.12.2006 року на підставі договору дарування [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , з 03.02.2006 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 27.11.2019 року [PERSON] почала чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у доступі до будинку, що полягали у тому, що вона зачинила усі двері, не впускала їх у будинок, вимагала покинути територію будинку, погрожувала викликом поліції. Із відповідей, наданих Дніпровським ВП ХВП в Херсонській області від 22.01.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зверталися до правоохоронних органів з приводу протиправних дій [PERSON] із заявами про вжиття заходів відносно останньої, яка перешкоджає у доступі до житлового будинку, в якому вони проживали. Незважаючи на неодноразові звернення позивачів до відповідача, остання продовжує чинити їм перешкоди у користуванні житлом, у зв`язку із чим вони змушені тимчасово винаймати житло. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, посилаючись на те, що відсутність їх за місцем реєстрації зумовлена перешкодами створеними їм власником у проживанні у спірному будинку. Враховуючи, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] та колишньою дружиною [PERSON] та з 2006 року житловий будинок [ADDRESS] є їх зареєстрованим місцем проживанням і на час укладення договору дарування власник надала згоду на проведення їхньої реєстрації місця проживання за зазначеним будинком, як членам її сім`ї. Отже, [PERSON] погодилася, що позивачі можуть бути зареєстровані та проживати у подарованому їй будинку, як члени її сім`ї, а тому зустрічні позовні вимоги заявлені нею є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 22.02.2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 14.02.2022 року поновлено судовий розгляд для з`ясування обставин у справі. Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав та просив його задовольнити. Вимоги за зустрічним позовом не визнав, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала, просила його задовольнити, вимоги за зустрічним позовом не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Представники позивачів за первісним позовом відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні первісні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідача за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про укладення шлюбу №467, зробленого 23.09.1994 року [INFO] , між [PERSON] та [PERSON] 23.09.1994 року укладено шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Від даного шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №709, зробленого 22.09.2009 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. 14.12.2006 року на підставі договору дарування [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13008934 від 21.12.2006 року. Згідно договору дарування земельної ділянки від 14.12.2006 року [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,0352 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із відповідей, наданих Дніпровським ВП ХВП в Херсонській області від 22.01.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зверталися до правоохоронних органів з приводу протиправних дій [PERSON] із заявами про вжиття заходів відносно останньої, яка перешкоджає у доступі до житлового будинку, в якому вони проживали. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту №3 від 12.10.2020 року, складений комісією у складі сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким підтверджують, що у будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також, у вказаному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , яка з січня 2018 року фактично не проживає по теперішній час. [PERSON] , [INFO] , який з жовтня 2019 року фактично не проживає по теперішній час. Відповідно до інформації, наданої Департаментом адміністративних послуг Херсонської міської ради від 07.09.2021 року №16-21/897-2, згідно з відомостями, наявними у відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, [PERSON] , [PERSON] 21.07.2021 року значаться знятими з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що на теперішній час у спірному будинку позивачі за первісним позовом не зареєстровані. Згідно ч.1 ст. 317, ст. 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З наданих сторонами доказів встановлено, що позивачі на день розгляду цієї справи не є власником спірного житлового будинку, зняті з реєстрації, а отже відсутні правові підстави для усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення [PERSON] , [PERSON] в спірний житловий будинок. З урахуванням обставин встановлених судом на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши ці докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, суд робить висновок про те, що первісний позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення не підлягають задоволенню. Щодо зустрічних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд зазначає наступне. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] 21.07.2021 року значаться знятими з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що на теперішній час у спірному житлі відповідачі за зустрічним позовом не зареєстровані, тобто відсутній предмет спору. Отже, перешкоди у користуванні власністю позивачем за зустрічним позовом, які створював факт реєстрації відповідачів у спірному будинку, перестали існувати. Інших обставин, які б давали підстави для висновку, що відповідачі мали таке право користування з інших підстав, ніж факт реєстрації, судом не встановлено. Відтак, підстави для задоволення зустрічного позову відсутні у зв`язку із добровільним зняттям відповідачів з реєстрації у спірному будинку до ухвалення рішення у справі.

Outcome: dismissed