Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.10.2020 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню (на момент подачі позовної заяви) доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з часу розірвання шлюбу відповідачка допомогу на утримання доньки не надає. Донька є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Національного університету Біоресурсів і природокористування України, факультету харчових технологій та управління якістю продукції АПК. Термін навчання до 30.06.2025 року. Навчання за умовами договору. Як зазначає позивач, він не має можливості утримувати доньку самостійно. З урахуванням вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, харчування, проживання за місцем знаходження позивач вважає доцільним стягнути з відповідача аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідачки на період навчання доньки. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідачка інших утриманців не має, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідачки щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більш, як досягнення нею 23-х років. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, просила зменшити розмір стягнення аліментів до 1/6 з доходів. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.10.2020 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають (на час винесення рішення) повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). [PERSON] є студенткою денної форми навчання Національного університету Біоресурсів і природокористування України, факультету харчових технологій та управління якістю продукції АПК, яке здійснюється на контрактній основі, стипендія не нараховується. Термін навчання до 30.06.2025 року (а.с.10). За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідачка офіційно працевлаштована, відтак, суд приходить до висновку про те, що вона спроможня сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що на даний час відповідачка офіційно працює, інших утриманців не має. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2025 року. Інші доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються належними доказами по справі і підстав для відмови в позові в повному обсязі не дають. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідачки, починаючи з 16 вересня 2021 року. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial