overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив шлюб з відповідачкою розірвати, стягнути з відповідачки на свою користь на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 908 грн. та на відшкодування витрат на правничу допомогу 6000 грн. Ухвалою судді від 29 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Відповідачка надала відзив на позов, яким позовні вимоги щодо розірвання шлюбу просила задовольнити, вважала, що витрати по наданню позивачу правничої допомоги підлягають відшкодуванню в сумі 500 грн., так як дана справа не відноситься до складних. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 19 липня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітню дочку [PERSON] , [INFO] /а.с.12-13/. Як убачається з позовної заяви, і відповідачка визнала позов, сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини та різні погляди на подружні відносини, вже декілька місяців вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 % відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. (908 грн. х 50 %). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 454 грн. та на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 2000 грн., що, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, так як дана справа не є складною та не потребує значного часу для підготовки її розгляду. Зважаючи на викладене, в іншій частині витрати на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою судді від 13 січня 2022 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Відповідачка відзив на позов не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 серпня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.6/. Як убачається з позовної заяви, і відповідачка жодних заперечень щодо цього суду не надала, сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні стосунки, з вересня 2021 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою судді від 30 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] /а.с.5-6/. Як убачається з позовної заяви, і відповідач жодних заперечень щодо позову суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, на даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідача від 26 серпня 2016 року б/н йому АТ КБ «Приватбанк» було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 14 листопада 2021 року його заборгованість склала 27838,32 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 27838,32 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви, поданої відповідачем 26 серпня 2016 року, АТ КБ «Приватбанк» надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки /а.с.11-63/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 14 листопада 2021 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 27838,32 грн., що становить: 22507,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5330,35 грн. - заборгованість за простроченими відсотками /а.с. 6-10/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 27838,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі анкети-заяви відповідачки від 17 березня 2019 року між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконує і станом на 7 червня 2021 року її заборгованість склала 15624,78 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 15624,78 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. До цього часу відповідачка відзив на позов суду не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, поданої відповідачкою 17 березня 2019 року, АТ «Універсал банк» за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), зарезервував та відкрив останній поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами /а.с. 7-22/. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 7 червня 2021 року її заборгованість до стягнення, згідно розрахунку позивача, складає 15624,78 грн., яка становить собою загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) /а.с.6/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 15624,78 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 12 лютого 2000 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 4, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 лютого 2000 року (а.с. 43). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідачка, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 18 лютого 2017 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 лютого 2017 року (а.с. 5). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 13 лютого 2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 33, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 лютого 2016 року (а.с. 22). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідачка, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 28 серпня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Шевченківському районному в місті Києві відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1703, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 серпня 2018 року (а.с. 4). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 18 лютого 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 лютого 2011 року (а.с. 13). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 09 жовтня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис за № 7, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 жовтня 2009 року (а.с. 4). Позивач бажає розірвати шлюб. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved