Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт постійного її місця проживання без реєстрації місця проживання заявниці з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона не може реалізувати своє право на участь у приватизації державного житлового фонду, а саме кімнати у ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] . Вказує, що вона не має можливості сформувати необхідний перелік документів для її приватизації через відсутність документа, що підтверджує невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року, за адресою [ADDRESS] . Заявниця зазначає, що з 26 листопада 1997 року по 27 листопада 1998 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , в списки на приватизацію не включалась, приватизаційний житловий чек не отримувала. З 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року відсутні відомості щодо її реєстрації місця проживання, фактично ж вона проживала за адресою [ADDRESS] . Також зазначає, що з 27 липня 2001 року по 13 квітня 2009 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , в списки на приватизацію не включалась, приватизаційний житловий чек не отримувала. З 14 квітня 2009 року по 26 лютого 2020 року проживала за адресою [ADDRESS] та не брала участь у приватизації, а з 26 лютого 2020 року проживає за адресою [ADDRESS] . Посилається, що право на проживання за останньою адресою реєстрації вона отримала згідно розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 14 лютого 2020 року № 138, на підставі якої нею було отримано ордер на житлове приміщення. В зв`язку з тим, що вона вирішила скористатись правом на приватизацію квартири за адресою [ADDRESS] , у неї виникли труднощі через неможливість надання доказів, що підтверджують невикористання нею та членами її сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Посилаючись на п.п. 18, 20 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, зазначає, що не має можливості надати всі необхідні документи, що підтверджує невикористання нею та членами її сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в повному обсязі. Враховуючи те, що іншим чином підтвердити факт постійного проживання без реєстрації, з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року, за адресою: [ADDRESS] , вона не має можливості, вважає надані докази достатніми, і просить задовольнити заяву. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами окремого провадження (а.с. 46-47). Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, представник заявника подав заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Артемівськ Донецької області. З часу народження по [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в списки на приватизацію не включалась, приватизаційний житловий чек не отримувала, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 26 березня 2020 року № 16 (а.с.12). У період 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року заявниця фактично проживала, але не була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з її батьками [PERSON] та [PERSON] . Надалі, заявниця з 27 липня 2001 року по 13 квітня 2009 року, знову проживала та адресою [ADDRESS] , в списки на приватизацію не включалась, приватизаційний чек не отримувала, відповідно до зазначеної вище довідки № 16 від 26 березня 2020 року. У подальшому, з 14 квітня 2009 року по 26 лютого 2020 року, заявниця зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 48124511 від 02.03.2020 року (а.с.13). У 2017 році заявниця звернулась до Відділу обліку та розподілу житлової площі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання їй житлової площі. 07 вересня 2017 року Відділ обліку та розподілу житлової площі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації повідомленням № 117 проіформував заявницю, що вона зарахована на квартирний облік з 06 вересня 2017 року за номером 578 та включена до загальної черги із заведенням номеру облікової справи 34460 (а.с.14). На підстві розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 14 лютого 2020 року № 138 на ім`я заявниці 25 лютого 2020 року видано ордер на житлове приміщення № б/н, серія Б на право зайняття житлового приміщення площею 18,03 м2, яке складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після отримання зазначеного ордеру заявниця вирішила скористатись своїм правом на приватизацію даного житлового приміщення. Під час підготовки документів, передбачених п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, було встановлено, що у неї відсутній документ, який підтверджує невикоритсання нею чеків для приватизації державного житлового фонду з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року за адресою: [ADDRESS] . Для отримання необхідної інформації щодо відповідного документа представник заявниці звернувся з адвокатським запитом від 28 грудня 2020 року до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, отримавши відповідь від 04 січня 2021 року, де зазначалось, що відомості про реєстрацію місця проживання заявниці з моменту її народження до [INFO] відстуні, а також, що у Дарницької районної районної в місті Києві державної адміністрації немає можливості надати інформацію щодо участі заявниці у приватизації державного житлового фонду на території Дарницького району м. Києва та відповідного оформлення органом приватизації державного житлового фонду на ім`я заявника приватизаціїйних доручень за період з 27 листопада по 14 квітня 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що заявниці для отримання довідки про невикористання права на безоплатну приватизацію необхідно для наступної реалізації права на приватизацію житлового приміщення, а саме кімнати в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] . Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення») або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються…документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами, показаннями свідків. Той факт, що заявниця [PERSON] постійно проживала без реєстрації місця проживання, у період з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року, за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, підтверджений зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами у справі. З показів свідків - [PERSON] та [PERSON] , які були надані в судовому засіданні 18 листопада 2021 року вбачається, що заявниця разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , у період з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року, проживала в квартирі [ADDRESS] , яка належить бабі заявниці - [PERSON] . Необхідність проживання за вказаною адресою була викликана роботою батька заявниці, який проходив військову службу в м.Києві, в зв`язку з чим, сім`я змушена була переїхати з м.Лубни до м.Києва. Таким чином, свідки підтвердили факт постійного проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] , у період з 27 листопада 1998 року по 27 липня 2001 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Outcome: approved