Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.06.2018 близько 09 год. 00 хв. на автодорозі Н-24 Благовіщенське - Миколаїв відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «Мерседес-Бенц» р/н [NUMBER] з напівпричепом р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] рухаючись по автомобільній дорозі, що має дві смуги руху, здійснив поворот ліворуч з правої смуги руху, не пересвідчившись, що в попутному напрямку немає інших транспортних засобів, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачам завдано тілесних ушкоджень. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Позивачі вказують, що під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено особисте майно [PERSON] , що перебувало в автомобілі, а саме телефон, планшетний комп`ютер та аксесуари до нього на загальну суму 15814 грн. Також, позивачем [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримані тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, струсу мозку, саден та різаних ран обличчя, а його син отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани ноги, внаслідок чого позивач звертався за медичною допомогою до лікарні, вартість витрат на отримання медичних послуг склала 50 350 грн. Згідно звіту про оцінку матеріального збитку вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля позивачів становить 95 171 грн., що є ринковою вартістю автомобіля, оскільки відновлювальний ремонт автомобіля перевищує його ринкову вартість. Цивільно-правова відповідальність страхувальника (роботодавця винного у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди Уре Айран) застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно полісу №АМ/4354189 з лімітом відповідальності за шкоду завдану життю та здоров`ю в розмірі 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 грн., франшизи - 2000 грн. Як зазначають позивачі, відповідачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 38 000 грн. Крім того, позивач [PERSON] вказує, що йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає у хвилюванні за життя та здоров`я, зміні способу життя, неможливості користування автомобілем, необхідності вирішувати питання по відновленню автомобіля. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь 15 814 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, за проведення оцінки збитку 3 000 грн., за зберігання автомобіля на стоянці 2 190 грн., в рахунок відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю [PERSON] 50 350 грн., а також моральну шкоду в розмірі 25 17,50 грн.; позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь 57 171 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження, позивачам відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення в справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Додатково просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про підтримання заявлених позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду пояснення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача та замовлено виготовлення звіту з визначення вартості матеріального збитку, а в подальшому - додаткову експертну оцінку про вартість утилізаційних залишків автомобіля. Вказував, що позивачем [PERSON] укладено зі страховою компанією протокол, яким узгоджено суму страхового відшкодування на рівні 40 000 грн., та обумовлено, що після виплати вказаної суми позивач претензій матеріального та морального характеру не матиме. Зазначав, що звіт позивачів є неповним, неприйнятним та неналежним оціночним документом, а сума страхового відшкодування була погоджена з позивачем та виплачена у встановленому законом порядку без врахування франшизи, тому вимоги позивача про відшкодування витрат за проведення експертного дослідження є безпідставними. Крім того, зауважив, що належних доказів на підтвердження понесення витрат за послуги автостоянки позивачем не надано, оскільки з наданих позивачем документів неможливо встановити найменування та місцезнаходження автостоянки, а також особу що приймала оплату, під час врегулювання спору щодо узгодження суми страхового відшкодування позивачем про наведені понесені ним витрати не заявлялось. Доказів пошкодження належної позивачу техніки позивачем також не надано, вказану техніку не було надано на огляд відповідачу та не зафіксовано факт її пошкодження внаслідок ДТП. Щодо заявленої майнової шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я позивача представник відповідача зазначив, що стороною позивача не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та наданням медичної послуги з корекції рубця лазаром, витрати понесені позивачем на лікування не підтверджені медичними документами, розрахункових документів також не надано. Разом із цим у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише в частині шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого (два дні перебування на лікарняному), що становить 248, 20 грн. та п`яти відсотків від вказаної суми, як відшкодування моральної шкоди. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зі своєю дружиною є багатодітною сім`єю, мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12-16). Автомобіль марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу [PERSON] (а.с.27-28). Згідно виданої [PERSON] довіреності на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.29) останні отримали право не тільки керувати вказаним автомобілем, а й подавати заяви до відповідних установ, бути представником в органах ДАІ, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди у випадку ДТП, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові кошти тощо. 24.06.2018 близько 09 год. 00 хв. на автодорозі Н-24 Благовіщенське - Миколаїв відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «Мерседес-Бенц» р/н [NUMBER] з напівпричепом р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] рухаючись по автомобільній дорозі, що має дві смуги руху, здійснив поворот ліворуч з правої смуги руху, не пересвідчившись, що в попутному напрямку немає інших транспортних засобів, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілим є [PERSON] (а.с.36). Згідно звіту ФО-П [PERSON] №55/18 від 16.07.2018 сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER] становить 95 171 грн. (а.с.61-81). Вартість складання звіту становить 3000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією №888573 від 16.07.2018. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 39-40). З рапорту слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Грицюка А.О. (а.с.41-42) вбачається, що оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.06.2018, [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться за своїм ступенем до легких, підстави для реєстрації вказаного факту як кримінального правопорушення відсутні. Згідно виписки КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» №2404/813 від 26.06.2018, [PERSON] перебував у стаціонарі лікарні в період з 24.06.2018 по 26.06.2018 (три дні) з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забиті рани обличчя, закриті переломи 7-8-9 ребер справа. Згідно акту медичного центра Олега Колібаби від 09.07.2018 про надані медичні послуги для пацієнта [PERSON] , йому були надані послуги з корекції рубця лазаром, анестезії більш ніж 2 години, стаціонарного перебування у палаті №10 та консультації пластичного хірурга на загальну суму 50 350 грн. З матеріалів справи вбачається, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес-Бенц» р/н [NUMBER] була застрахована згідно полісу №АМ4354189, укладеного з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (а.с.38). Згідно даних вказаного полісу (а.с.143), Hayrioglu Hirdavat Orman Urunleri застрахував цивільно-правову відповідальність пов`язану із забезпеченим транспортним засобом «Мерседес-Бенц» р/н [NUMBER] , ліміт за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн., на час дорожньо-транспортної пригоди поліс був діючим. 25.06.2018 позивач [PERSON] звертався до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а в подальшому 22.10.2018 - з заявою про виплату страхового відшкодування. Крім того, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 06.07.2018, адресована відповідачу, згідно якої позивач звертався до відповідача з заявою про відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням (а.с.96). Заява містить посилання про надання разом із заявою виписки КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» №2404/813 від 26.06.2018 з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , проте в якості додатків вказана виписка не зазначена. 20.05.2021 на адвокатський запит представника позивача від 12.05.2021 страховою компанією надано відповідь, що страховиком узгоджено з потерпілою особою розмір виплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим 25.10.2018 на користь потерпілої особи здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 38 000 грн. Крім того, страховою компанією зазначено, що жодних заяв про виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого не надходило (а.с.99). Згідно звіту ТОВ «Брітіш Авто Клаб Асістанс» №26348 від 11.07.2018 сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER] становить 75 309,35 грн. (а.с.148-182). З довідки ТОВ «Брітіш Авто Клаб Асістанс» №26348-1 від 11.07.2018, ймовірна вартість металобрухту автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER] становить 10 807,60 грн. (а.с.183). 22.10.2018 між [PERSON] як потерпілою особою та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» підписано протокол узгодження суми страхового відшкодування, згідно якого визначено розмір страхового відшкодування на рівні 40 000 грн. (а.с.191). Протокол містить застереження про те, що після отримання узгодженої у двосторонньому порядку суми страхового відшкодування [PERSON] претензій до страхової компанії матеріального та морального характеру не матиме. На підставі протоколу від 22.10.2018 узгодження з потерпілим [PERSON] суми страхового відшкодування, розрахунку суми страхового відшкодування від 22.10.2018, а також страхового акту №9252 від 25.10.2018, згідно якого розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи склав 38 000 грн. (а.с.192,194), які було виплачено потерпілому [PERSON] на його банківський рахунок вказаний ним у заяві на виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №3452 від 25.10.2018 (а.с.195). Вказаних обставин сторони не заперечували. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.03.2020, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.02.2021, у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до юридичної особи Ballar Hirdavat Orman Urunleri San.TIC.LTD.STI, третя особа: [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено. Зі змісту рішення вбачається, що судом досліджувалось питання правомірності стягнення вартості пошкодженого майна позивача, яке нібито перебувало в автомобілі позивача під час дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат на зберігання автомобіля позивача на платній автостоянці, проте суд прийшов до висновків про відсутність для цього відповідних доказів, як і доказів в обґрунтування пред`явлення позовних вимог до відповідача Ballar Hirdavat Orman Urunleri San.TIC.LTD.STI. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивачем [PERSON] як потерпілою особою та особою, яка діяла від імені власника пошкодженого автомобіля [PERSON] на підставі відповідної довіреності, погоджено зі страховою компанією розмір страхового відшкодування, який в подальшому було виплачено позивачу [PERSON] на вказаний ним рахунок. Згідно п.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З огляду на положення пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди страховиком здійснюється виключно у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, ав розумінні положень ст.ст.1166, 1194 ЦК України відшкодовувати завдану майну потерпілого шкоду зобов`язана особа, яка її завдала, як і сплачувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, у зв`язку з чим страхова компанія є такою, що виконала свої зобов`язання пов`язані з виплатою страхового відшкодування належним чином та в повному обсязі, права позивачів жодним чином не порушувала та не є належним відповідачем в справі щодо вказаної позовної вимоги. Крім того, суд зазначає, що з наданих позивачами доказів на підтвердження придбання певного майна таких, як чеки, договір купівлі-продажу, товарні чеки (а.с.84-89) не вбачається, що саме вказане майно перебувало в автомобілі позивачів під час ДТП та відповідно було пошкоджено, а надані чеки та товарні чеки взагалі не містять доказів придбання майна саме позивачами. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на зберігання пошкодженого автомобіля на автостоянці після дорожньо-транспортної пригоди суд зауважує, що надані позивачами квитанції (а.с.82-83) не підтверджують факту перебування пошкодженого автомобіля позивачів на автостоянці, оскільки не містять реквізитів як самого автомобіля, так і особи, яка вказаний автомобіль розмістила на вказаній стоянці, а також реквізитів самої автостоянки та уповноваженої особи яка отримувала грошові кошти за надані послуги. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, а також вимоги позивача [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної його майну, витрат на проведення оцінки збитку від дорожньо-транспортної пригоди та витрат за зберігання автомобіля на автостоянці задоволенню не підлягають. Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням позивача [PERSON] як потерпілого суд зазначає наступне. За змістом п. 24.1-24.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Надані суду докази не свідчать про те, що понесені [PERSON] витрати по його лікуванню, мають причинно - наслідковий зв`язок з ДТП. Жодних медичних документів, які б підтверджували проведення саме такого лікування, матеріали справи не містять. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки позивачем [PERSON] не було надано суду належних та допустимих доказів повідомлення відповідача щодо необхідності відшкодування ним шкоди пов`язаної з лікуванням та надання відповідачу відповідних доказів на підтвердження такого лікування, у відповідності до вимог чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заподіяної здоров`ю шкоди в розмірі 372 грн. 30 коп., яка обраховується наступним чином: 1/30 х 3723 грн.=124,10 грн., де 3723 грн. - це розмір мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, 1/30 - частка розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановлена законом на дату настання страхового випадку у відповідності до п.24.1-24.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; 124,10 грн. х 3 (дні перебування позивача [PERSON] в лікарні) = 372,30 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ст.261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, враховуючи викладене, з урахуванням визначеного розміру страхової виплати позивачу [PERSON] за шкоду, заподіяну здоров`ю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 18,62 грн. моральної шкоди на підставі наступного розрахунку: 372,30 х5/100 = 18,62 грн. Окрім цього, між адвокатом Шохою С.І. та Усовим В.Ю. укладено договір про надання правової допомоги №05/05/2021 від 05.05.2021, виписано ордер від 12.05.2021 та здійснено калькуляцію послуг, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 3500 грн. (а.с.101-111). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не висловлював своїх заперечень щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, підтверджених у встановленому законом порядку, тому вони підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що сплату судового збору позивачам було відстрочено. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: partial