Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 47\~934,51 грн майнової шкоди у виді недоотриманого доходу, завданої внаслідок застосування положень нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, що були визнані незаконними і скасовані. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункті 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку № 2 порядку № 45. Ухвалою суду від 12.07.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України подано відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 47\~934,51 грн майнової шкоди у виді недоотриманого доходу, завданої внаслідок застосування положень нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України позивачем [PERSON] у якості письмових доказів надано копії: пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 16.06.2009 р.; посвідчення інваліда війни серії [NUMBER] від 17.01.2011 р.; виписки із акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 251818 від 13.01.2011 р.; протоколу Головного управління ПФУ в Черкаській області за пенсійною справою № 2301000716 від 19.03.2008 р.; грошового атестату серії ЗС № 576644; перерахунку пенсії за пенсійною справою № 2301000716; довідки [INFO] від 19.03.2018 р.; листів Пенсійного фонду України на адресу позивача; виписки по картковому рахунку позивача за період 01.01.2018 р.-01.04.2019 р. Частиною восьмою статті 279\~ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною першою статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У позовній заяві [PERSON] стверджує, що його право вимагати 47\~934,51 грн майнової шкоди у виді недоотриманого доходу, завданої внаслідок застосування положень нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, при цьому позивачем [PERSON] на підтвердження своїх вимог не надано суду означеного рішення. Отже позовні вимоги позивача, що ґрунтуються на підставі судового рішення, не підтверджені матеріалами справи. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed