Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є споживачем послуги з централізованого опалення та будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що переглядаючи квитанції він з`ясував, що нарахування за послуги центрального опалення в опалювальні періоди з 2018-2019 років здійснювалося позивачу не у відповідності до опалювальної площі квартири та невідповідному об`єму отриманих гігакалорій, які не були спожиті квартирою позивача, внаслідок чого збільшилися розміри платежів за опалення. Неодноразові особисті та колективні звернення позивача з приводу перерахунку заборгованості результатів не дали, на виклики позивача представник відповідача не з`явився, у зв`язку з чим позивачем складено акт-претензію. На підставі викладеного позивач просить: - визнати незаконними дії КП "Київтеплоенерго" в частині ненадання коректної інформації позивачу як споживачу в контексті прав передбачених ст. 15 Законом України "Про захист прав споживачів; - визнати дії КП "Київтеплоенерго" такими, що порушують та не відповідають вимогам положень Закону України "Про захист прав споживачів", положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", положень Закону України "Про стандартизацію", положень Закону України "Про теплову енергію", положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", положень Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", оскільки використовує вузли обліку, встановлені у квартирах будинку, та комерційний вузол обліку для зняття показників комунальної послуги з централізованого опалення, що не відповідають суттєвим вимогам, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюванням, які передбачені Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, та враховує показання встановлених квартирних вузлів обліку теплової енергії та будинкового лічильника, які не затверджені належними сертифікатами повірки типу засобу вимірювальної техніки, не пройшли процедуру оцінки відповідності та не обліковуються у реєстрі затверджених засобів вимірювальної техніки, дані якого знаходяться на офіційному сайті ДП "Укрметртестстандарт", що в свою чергу веде до некоректного відображення кількісного показнику комунальної послуги за централізоване опалення, об`єму спожитої теплової енергії квартирами з таким вузлом обліку, що в свою чергу порушує та дискримінує права позивача як споживача комунальної послуги з централізованого опалення та порушення "охоронюваного законом інтересу" споживача, передбаченого ст. 42 Конституції України; - визнати дії КП "Київтеплоенерго" такими, що порушують та не відповідають вимогам розподільного обліку комунальних послуг, а саме ч. 7 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", в частині відсутності обладнання опалювальних приладів автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм при встановлених по квартирних вузлах обліку теплової енергії та відсутності приладів розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах системи опалення будинку, що в свою чергу призводить до неправильних нарахувань кількісних показників комунальних послуг щодо визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку комунальних послуг та ставлення позивача як споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, у яких встановлені квартирні вузли обліку теплової енергії, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, дискримінує права позивача, порушує "охоронюваний законом інтерес" споживача відповідно до ст. 42 Конституції України; - визнати незаконними дії КП "Київтеплоенерго" в частині неправильного розрахунку за опалювальну площу місць загального користування в опалювальні періоди 2017-2018 років та 2018-2019 років в частині врахування невідповідних даних, а саме зменшеної опалювальної площі місць загального користування за централізоване опалення по квартирі [ADDRESS] ; - зобов`язати КП "Київтеплоенерго" здійснити корегування оплати за централізоване опалення в частині опалення площі місць загального користування по квартирі [ADDRESS] , за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки; - визнати незаконними дії КП "Київтеплоенерго" в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирою [ADDRESS] , за опалювальні сезони 2017-2018 років та 2018-2019 років; - зобов`язати КП "Київтеплоенерго" здійснити корегування оплати за централізоване опалення в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії, спожитої квартирою [ADDRESS] , за опалювальні сезони 2017-2018 років та 2018-2019 років; Крім того, позивач зазначає, що в результаті постійних стресів пов`язаних з необґрунтованими та незрозумілими рахунками позивач постійно перебуває в нервовому стані, що дається взнаки добробуту сім`ї позивача, позивач відчуває себе обдуреним, що принижує його гідність, викликає депресію до життя, у зв`язку з чим просив стягнути з КП "Київтеплоенерго" на свою користь моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.09.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі закрито, справу призначено до розгляду справи по суті. Сторона позивача тривалий час не з`являлася в судове засідання повідомляючи про поважність причин неявки та надаючи відповідні підтверджуючи документи, що зумовило відкладення розгляду справи на іншу дату. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не є правонаступником ПАТ «Київенерго», яке раніше було виконавцем послуг, окрім як в частині зобов`язань з оплати спожитого природного газу. Представник вказував, що у грудні позивачу здійснено перерахунок/корегування нарахувань за опалювальний період 2018/2019 роки з урахуванням зміненої площі МЗК. Зауважив, що за результатами обстеження всіх квартирних засобів обліку теплової енергії у будинку позивача встановлено, що деякі з них працюють некоректно. Крім того, зазначив, що позивачем не надано доказів заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Представник третьої особи ТОВ «Житлобуд-1» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи КК «Центр комунального сервісу» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачу на підставі договору дарування серія/номер ВТА 899866 від 22.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І. та зареєстрованого за №2233, належить квартира [ADDRESS] (а.с.28,т.І). Наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 04.05.2018 за № 224, закріплено за КП "Київтеплоенерго" на праві господарського відання з дня, наступного за днем підписання акта прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються КМДА з володіння та користування ПАТ "Київенерго", у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між КМДА та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (а.с.37-38,т.ІІ). КП "Київтеплоенерго", отримавши в користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва, з 01.05.2018 набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення. Судом встановлено, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії, встановлений на загальному вводі будинку, який обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-1/123 теплолічильник ТЕРМ-02, заводський № 981648, пройшов повірку 14.03.2018, за результатами якої встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 "Теплолічильники. Загальні технічні вимоги", а також був перевірений на готовність до роботи, що підтверджується актом готовності вузла комерційного обліку споживача до роботи № 3/3442, складеним КП "Київтеплоенерго" та ТОВ "Житлобуд-1" (а.с.84,85,т.ІІ). Cвідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-1/123 чинне до березня 2022 року. Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначається Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів (абз. 3 ч. 2 ст. 6 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"). Згідно з ч. 1 та 2 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність"). Зібраними у справі доказами підтверджується, що будинковий засіб обліку теплової енергії, встановлений на загальному вводі до будинку [ADDRESS] , пройшов відповідну повірку та був перевірений на готовність до роботи у встановленому законом порядку. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо урахування показників будинкового засобу обліку теплової енергії при розрахунку сум оплати за послуги з централізованого опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами ст. ст. 9-11 цього Закону. Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" у будівлях, зазначених у ч. ч. 2 і 3 ст. 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів-розподілювачів теплової енергії відповідно до ч. ч. 2-4 цієї статті. При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: 1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади-розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті; 4) показання приладів-розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі; 5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою; 7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином: якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів; в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Судом встановлено, що після передачі від ПАТ "Київенерго" основних засобів виробництва та постачання теплової енергії м. Києва КП "Київтеплоенерго", останнім нарахування позивачам плати за опалення місць загального користування продовжувалось відповідно до наявних у нього площ нежитлових приміщень загального користування, що сторонами справи не заперечується. Листом від 22.05.2019 за вих. №305 ТОВ "Житлобуд-1" повідомило КП "Київтеплоенерго" про наявну помилку у площах будинку [ADDRESS] , які використовуються для розрахунку сум, належних для оплати за централізоване опалення мешканцями будинку (а.с.86). Отримавши інформацію, викладену у листі, у грудні 2019 року КП "Київтеплоенерго" здійснило перерахунок/корегування нарахувань за централізоване опалення за опалювальний сезон 2018-2019 років з урахуванням зміненої площі місць загального користування. Перераховані у результаті корегування суми на оплату за послугу з централізованого опалення були відображені у рахунках-повідомленнях станом на 01.01.2020 (а.с.94,95,т.ІІ). Наведене свідчить, що після звернення позивача з вказаним позовом відповідач усунув неправильне нарахування мешканцям будинку [ADDRESS] сум на оплату за централізоване опалення місць загального користування з урахуванням фактичної площі цих приміщень. Згідно із ст. 2 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» цей Закон регулює відносини щодо: 1) комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги); 2) розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; 3) встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; 4) формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; 5) забезпечення споживачів обліковою інформацією. За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. З матеріалів справи убачається, що опалювальна площа квартири [ADDRESS] становить 167,8 кв.м, натомість КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» використовує показник опалювальної площі цієї квартири 183,3 кв.м.(а.с.30-31,т.І). Оскільки КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення в будинку [ADDRESS] , така послуга надавались відповідачем мешканцям вказаного будинку починаючи з опалювального сезону 2018-2019 років. До цього послуга надавалась ПАТ «Київенерго». За умовами Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеним між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (новий кредитор), кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги до споживачів щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, у тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (рішеннями), як такий, що підлягає стягненню з споживача (споживачів) станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та корегувань платежів. Матеріалами справи підтверджено, що на початок опалювального сезону 2018-2019 років у позивача була заборгованість перед ПАТ «Київенерго» з оплати за централізоване опалення у розмірі 35 851,73 грн. за попередній опалювальний сезон (а.с.32-45,т.І). Виходячи з умов Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 право вимоги заборгованості у розмірі 35851,73 грн., яка виникла у позивача, перейшло від ПАТ «Київенерго» до КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». За таких обставин суд приходить до висновку про визнання протиправними дій КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування в опалювальних сезонах 2017-2018 років та 2018-2019 років належних для сплати сум за централізоване опалення квартири [ADDRESS] , виходячи з опалювальної площі квартири 183,3 кв.м, та зобов`язання КП виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок належних для сплати сум за централізоване опалення квартири [ADDRESS] , виходячи з опалювальної площі квартири 167,8 кв.м. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з вказаною вимогою позивач вказував, що в результаті постійних стресів пов`язаних з необґрунтованими та незрозумілими рахунками позивач постійно перебуває в нервовому стані, що дається взнаки добробуту сім`ї позивача, позивач відчуває себе обдуреним, що принижує його гідність, викликає депресію до життя, у зв`язку з чим просив стягнути з КП "Київтеплоенерго" на свою користь моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. Разом з тим, як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивачем не підтверджено належними доказами спричинення їй моральних страждань саме відповідачем у справі, а також за яких обставин спричинена моральна шкода, якими діями чи бездіяльністю завдана, чим підтверджується вина відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди. Не підтвердилось наявними в матеріалах справи доказами і те, що саме діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою. Крім того, позивачем також не вказано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., будь-яких розрахунків до матеріалів справи позивачем не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial