Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Виконавчий комітет Богданівської сільської ради Павлоградського району, Орган опіки та піклування виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з дня звернення з позовом до суду до повноліття дитини, стягнути з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, на її користь витрати за проведення судово-медичної експертизи. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] вела сімейне життя без офіційного укладення шлюбу з [PERSON] . З червня 2018 року по грудень 2018 року позивач з [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу. Після спільного проживання з відповідачем у [PERSON] [INFO] народився - [PERSON] . Біологічним батьком дитини є [PERSON] . Відповідач відмовився надати свою заяву про реєстрацію батьківства. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. В подальшому надала суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. В подальшому надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Виконавчий комітет Богданівської сільської ради Павлоградського району надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову.. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, третіх осіб, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З червня 2018 року по грудень 2018 року [PERSON] з [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу, заперечень щодо вказаного факту відповідачем не було заявлено. Після спільного проживання у [PERSON] [INFO] народився - [PERSON] , в графі батько зазначено - [PERSON] , в графі мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи Виконавчий комітет Богданівської сільської ради Павлоградського району, Орган опіки та піклування виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району, про визнання батьківства та стягнення аліментів було призначено судово-генетичну експертизу для вирішення питання батьківства [PERSON] . Висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №82 встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами експертизи склала не менше ніж 99,999%. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду . Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У зв`язку з висновком експерта та визнанням [PERSON] свого батьківства відносно дитини - [PERSON] , який народився у [PERSON] [INFO] після сумісного проживання з [PERSON] , визнанням відповідачем позову, відсутністю у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, визнаних сторонами, або добровільності їх визнання за, для в інтересах дитини, та неможливістю позивачем іншим способом захистити свої права та інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 грудня 2020 року. Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved