Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

24.02.2021 року представник позивача адвокат Мельник М.М. звернулась до суду з позовною заявою, якою просить визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка зазначена у відеозаписі розміщеному у соціальній мережі "Інстаграм", на сторінці акаунта ( [INFO]) [PERSON] за веб-посиланням [INFO] (цитати мовою оригінала): - « [PERSON] - представитель российского брокера Телетрейд в Украине. Они поливают грязью [PERSON] в отместку за то, что наша компания Аmillidius помогает обманутым клиентам Телетрейд защищать свои права.» - «В 2020 году в Украине группа обманутых клиентов объединилась для защиты своих прав. Заручившись поддержкой рекламной компании Аmillidius и её руководителя [PERSON] , они провели серию пресс-конференций, разоблачающих мошенников Телетрейд. На первой пресс-конференции в Униан рассказали свои истории и вместе с бывшими сотрудниками ЦБТ раскрыли схемы, используемые Телетрейд для кражи денег. А также назвали имя куратора мошенников в Украине [PERSON]. » - «Сегодня в Украине интересы [PERSON] и [PERSON] представляет [PERSON] . Именно он в настоящее время кидает всех наших граждан по всей стране.» - «В отместку [PERSON] и [PERSON] стали поливать грязью моего партнера по бизнесу [PERSON]. Делают это анонимно, но по сайтам, манере написания и использование фото [PERSON] и [PERSON] не сложно узнать стиль черного пиара политтехнолога [PERSON] . Оскорбления, которые используют эти люди в адрес девушки просто поражают: обделена внешностью, интеллектом, голосом, носом, в 31 выглядит на 45, записала плохой клип, плохую песню, толстая, целлюлитная, жирные ляжки. Дальше больше: говно в википедии, эскортница, проститутка, любовница сепара. Задумайтесь, это пишут на девушку взрослые люди, мужчины - [PERSON] и [PERSON] . Эти люди потеряли лицо в попытках отомстить. Мы защищаем украинцев от российских мошенников Телетрейд, делаем это открыто с доказательствами, с ссылками на официальные источники. Мы работаем качественно от чего мошенникам плохо. А [PERSON] защищает этих российских мошенников от пострадавших украинцев и нашей компании. Конечно, делать открыто он это не может, он же патриот и политтехнолог, поэтому прячет лицо и анонимно поливает грязью, придумывает разные вот такие мерзости.» Також, просить зобов`язати [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання рішенням у даній справі законної сили, видалити недостовірну інформацію та спростувати поширену недостовірну інформацію про [PERSON] , що розміщена у соціальній мережі «Інстаграм», на сторінці акаунта ([INFO]) [PERSON] за веб-посиланням [INFO] шляхом розміщення нового відеозапису, на тій же сторінці Інстаграм [PERSON] , з інформацією про спростування раніше повідомленої [PERSON] недостовірної інформації, вказавши, яка саме інформація є недостовірною, зачитавши резолютивну частину судового рішення про спростування недостовірної інформації та принести вибачення [PERSON] щодо заподіяної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн. та понесені судові витрати. Вказані позовні вимоги обґрунтовую тим, що на початку грудня 2020 року [PERSON] стало відомо, що в мережі Інтернет, а саме в соціальній мережі Instagram на сторінці [PERSON] ( [PERSON] ), за веб-посиланням [INFO] [INFO] розміщено відеоматеріал в порушення норм чинного законодавства України, що містить недостовірну інформацію неправдивого та негативного змісту та яка порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Станом на 12.02.2021 року зазначений відеозапис переглянуло 1328 людей. Зазначений відеоматеріал розміщується за наступним вебпосиланням (адресою): [INFO]. Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.07.2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 08.02.2022 року залишено без задоволення клопотання сторони відповідача щодо призначення лінгвістичної експертизи. Представником позивача направлено до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю сторони позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Відповідач, її представник у чергове судове засідання призначене на 08.02.2022 року не з`явились. Відзив на позов не надано. Справа призначалась до розгляду на 14.04.2021 року, 11.05.2021 року, 29.06.2021 року, 20.07.2021 року, 02.09.2021 року, 05.10.2021 року, 18.11.2021 року, 14.12.2021 року, 08.02.2022 року. На всі призначенні судові засідання відповідачем та її представником адвокатом Саєвським М.О. надавались ідентичні заяви про відкладення розгляду справи в зв`язку із перебуванням відповідача за кордоном, станом її здоров`я у зв`язку із вагітністю та народженням дитини, а також бажанням особисто прийняти участь у судовому засіданні. Суд зазначає, що справа перебуває в проваджені суду більше одинадцяти місяців. Судом неодноразово відкладався розгляд справи та суд сприяв тому, щоб сторона відповідача мала можливість як прийняти участь у розгляді справи, так і надати будь-які докази в обґрунтування своєї позиції, проте впродовж цього часу стороною не подано відзиву або заяви про намір подати суду відзив, а також будь-яких заяв щодо суті спору. Подаються лише заяви про відкладення розгляду справи. Також судове засідання може проводитись в режимі відео конференції, разом з тим, сторона відповідача не користується таким правом. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви сторони відповідача в черговому відкладенні розгляду справи слід відмовити та розглянути справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що в соціальній мережі «Instagram» на сторінці [PERSON] ( [PERSON] ), за веб-посиланням [INFO] [INFO] оприлюднено відеозапис, наступного змісту в перекладі на державну мову: - « [PERSON] - представник російського брокера Телетрейд в Україні. Вони поливають брудом [PERSON] в помсту за те, що наша компанія Аmillidius допомагає ошуканим клієнтам Телетрейд захищати свої права.» - «2020 року в Україні група обманутих клієнтів об`єдналася для захисту своїх прав. Заручившись підтримкою рекламної компанії Аmillidius та її керівника [PERSON] , вони провели серію прес-конференцій, які викривають шахраїв Телетрейд. На першій прес-конференції в Уніан розповіли свої історії та разом із колишніми співробітниками ЦБТ розкрили схеми, що використовуються Телетрейд для крадіжки грошей. А також назвали ім`я куратора шахраїв в Україні [PERSON] .» - « Сьогодні в Україні інтереси [PERSON] та [PERSON] представляє [PERSON] . Саме він зараз кидає всіх наших громадян по всій країні.» - «У помсту [PERSON] і [PERSON] стали поливати брудом мого бізнес-партнера [PERSON] . Роблять це анонімно, але за сайтами, манерою написання та використання фото [PERSON] та [PERSON] не складно дізнатися стиль чорного піару політтехнолога [PERSON] . Образи, які використовують ці люди на адресу дівчини просто вражають: обділена зовнішністю, інтелектом, голосом, носом, у 31 виглядає на 45, записала поганий кліп, погану пісню, товста, целюлітна, жирні стегна. Далі більше: гівно у вікіпедії, ескортниця, повія, коханка сепара. Задумайтесь, це пишуть на дівчину дорослі люди, чоловіки - [PERSON] та [PERSON] . Ці люди втратили обличчя у спробах помститися. Ми захищаємо українців від російських шахраїв Телетрейд, робимо це відкрито із доказами, із посиланнями на офіційні джерела. Ми працюємо якісно від чого шахраям погано. А [PERSON] захищає цих російських шахраїв від постраждалих українців та нашої компанії. Звичайно, робити відкрито він це не може, він же патріот і політтехнолог, тому ховає обличчя та анонімно поливає брудом, вигадує різні ось такі гидоти.» Вищезазначене підтверджується протоколом огляду відеозапису від 12.02.2021 року з додатками (а.с.22-58, 86), звітом за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес від 17.02.2021 року № 53/2021-3В»(а.с.100-109). Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною першою статті 201 ЦК України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Крім того, стаття 299 ЦК України гарантує кожній фізичній особі право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За правилами статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. За змістом ч. 1- 3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Згідно п. 15 зазначеної постанови, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Пунктом 18 зазначеної постанови передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивачів покладається на відповідачів, а на позивачів покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачами. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Суд погоджується із доводами позивача, що за своїм змістом, характером використаних мовних засобів поширена відповідачем інформація не є оціночними судженнями, оскільки стосується конкретних подій, конкретної особи позивача, подається як установлений факт, не містить алегорій, сатири, гіпербол, не є припущенням чи критикою позивача, проявом власної суб`єктивної думки, викладена у категоричній стверджувальній формі, її цілком можна перевірити на достовірність - фактичне твердження. Суд дійшов висновку, що вказана інформація є недостовірною, оскільки не спростована відповідачем, а також є негативною, оскільки у ній стверджує про вчинення [PERSON] відповідних дій, зокрема, неетичної поведінки в суспільному житті тощо, і така, на переконання позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі і, в тому числі, ділової репутації. Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Дотримання презумпції невинуватості є фундаментальним принципом демократичної та правової держави. Враховуючи системний аналіз норм КПК України та принцип презумпції невинуватості, який закріплений у статті 62 Конституції України, статті 2 КК України, статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 11 Загальної декларації прав людини, відсутні правові підстави стверджувати, що особа, яка не перебуває в статусі підозрюваного чи в іншому із зазначених вище процесуальних статусів, має відношення до вчинення злочину, який розслідується. Відповідно до положень КПК України, про наявність кримінального провадження стосовно конкретної особи можливо стверджувати виключно у випадку наявності підозрюваних у таких провадженнях. Окрім того, Європейський суд з прав людини констатує, що має проводитись вагоме розрізнення між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила (Bohmerv. Germany. 54, 56, Nestakv. Slovakia, 88-89). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року встановлено, що при вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості необхідно брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені. Згідно листа офісу Генерального прокурора № 25/3-62вих21 від 16.01.2021 року станом на 15.01.2021 року кримінальні провадження, у яких містяться відомості про притягнення [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності в якості підозрюваного не встановлені.(а.с.59) Вищезазначене підтверджується також інформацією з сайту https://court.gov.ua/rules_fair/.(а.с.60-61) Посилання на конкретну фізичну особу у контексті вчинення нею кримінальних правопорушень, можливо лише у випадку, коли особа визнана судовим рішенням, яке набрало законної сили, винною в скоєнні злочину. Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зокрема, в постановах від 31.10.2019 року по справі № 760/20787/18, від 04.08.2020 року по справі № 903/927/19, від 19.11.2020 року по справі № 910/11361/19. Поширена відповідачем інформація за своїм змістом стосується позивача і формує негативну громадську думку про нього, руйнує імідж та репутацію позивача, а відтак є такою, що завдає шкоди його честі, гідності, діловій репутації. Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК), тощо. Враховуючи наявні докази, судом встановлено поширення відповідачем недостовірної (негативної) інформації стосовно позивача, шляхом розміщення публікації в мережі Інтернет, поширеної відповідачем. Поширена про позивача інформація є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності та такою, що висловлена у формі фактичних тверджень. Поширення недостовірної інформації про позивача порушує його особисті немайнові права - право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації. Таким чином, враховуючи, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширює інформацію, незалежно від її вини, позовні вимоги [PERSON] про спростування спірної інформації відповідачем є обґрунтованими. При вирішенні способу спростування недостовірної інформації суд виходить з вимог ч. 7 ст. 277 ЦК України, за якою спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто в системі Інтернет. Оскільки примусове вибачення, як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16, 277 Цивільного кодексу України, позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Верховний суд України в п. 9 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в зв`язку із отриманим стресом, хвилюваннями, негативною соціальною оцінкою в очах оточуючих, друзів, близьких, додаткових моральних зусиллях для продовження активного громадського життя, приниженні його цінності як кожної фізичної особи, конституційним правом якої є право на повагу людської гідності. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи і тяжкості страждань позивача, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 3000,00 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Дві вимоги майнового характеру судом задоволені, вимога про стягнення компенсації моральної шкоди задоволена частково в розмірі 2,0 % від позовних вимог. Таким чином, судовий збір, який підлягає присудженню на користь позивача становить 1861,40 грн. (908,00 грн. + 908,00 грн. + 45,40 грн.) Також стороною позивача понесені судові витрати в розмірі 3300,00 грн. пов`язанні з витратами на фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес, які підлягають стягненню.

Outcome: partial