Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 10\~грудня 2021\~року приватним\~нотаріусом Остапенком\~Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис №\~30740\~про стягнення\~з позивача\~на користь\~ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» заборгованості\~у розмірі\~5298,82\~грн.,\~який перебуває\~на виконанні\~у державного\~виконавця Інгулецького відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 65468844. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням встановленого порядку і не відповідає вимогам чинного законодавства. Він вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, укладеному позивачем з ПАТ «Дельта Банк» 26.03.2013 стром на 12 місяців, останній платіж було здійснено позивачем 26.122014, тобто право вимоги за кредитним договором виникло у позивача з січня 2015 року. Отже, виконавчий напис було видано після спливу трирічного строку позовної давності, за відсутності безспірної заборгованості. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач надіслав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з нього у зв`язку з визнанням позову половини сплаченого позивачем судового збору, за умови повернення йому із державного бюджету інших 50 % судового збору в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Інші вимоги, зокрема щодо стягнення з нього судових витрат у виді адвокатських послуг у розмірі 3000,00 грн., заперечує в зв`язку з їх недоведеністю, просить зменшити їх до 1907,00 грн., посилаючись на розрахунки, наведені в аналогічних справах (в тому числі № 367/5675/20), та на правовий висновок Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/10, згідно з якими розмір таких витрат має бути доведений, документально підтверджений і відповідати критерію їх розумної необхідності. Процесуальні дії у справі. 14.12.2021 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 16.12.2021 здійснено забезпечення даного позову (справа № 213/4783/21, пр.2/213/2672/21) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою від 20.12.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку загального позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 14.02.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Відповідач 01.02.2022 надіслав суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, в задоволенні якого судом було відмовлено, а також - заяву про визнання позовних вимог, та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Представник позивача 07.02.2022 надіслала клопотання про витребування доказів, від якого в подальшому відмовилася, та заперечення в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді. Від третіх осіб будь-яких заяв клопотань не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. 10.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 30740, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 5298,82 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» було відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 за кредитним договором № 003-26018-260313 від 26.03.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 26.04.2018 по 10.12.2020, заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту - 2876,32 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 1125,00 грн.; плати за вчинення виконавчого напису 50,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС у місті Кривому Розі Сосіком Є.А. 19.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65468844, визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., постановою від 19.11.2021 накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника. Доказів про відступлення ПАТ «Дельта Банк» та іншими фінансовими установами права вимоги до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» позивач не отримував, і суду такі докази учасниками справи не надані. Вимогу про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса позивач також не отримував. Отже, докази, які були підставою вчинення виконавчого напису № 30740 від 10.12.2020 про стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відсутні. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд критично ставиться до тверджень позивача, що кредитором пропущено строк звернення до приватного нотаріуса з огляду на те, що останній платіж по кредиту ним було здійснено 26.12.2014, оскільки ця обставина не підтверджена ним лише копіями квитанцій, які він міг надати на свій розсуд, а інформація про рух коштів за кредитом сторонами не надана, хоч і не спростована. Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» первинні бухгалтерські документи щодо погашення [PERSON] кредитних зобов`язань, в тому числі до та/або після передачі первинним кредитором зобов`язань за кредитним договором (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні\~правовідносини в\~контексті вказаних\~норм права,\~судом встановлено,\~що,\~вчиняючи оскаржуваний\~виконавчий напис,\~нотаріус не\~з`ясував\~чи існує\~на момент\~звернення стягувача\~до нього\~заборгованість,\~чи не\~пропущено фінансовою\~установою строк\~позовної давності,\~що свідчить\~про відсутність\~безспірності заборгованості\~перед стягувачем,\~не з`ясовано\~отримання боржником\~вимоги про\~можливе стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~шляхом вчинення\~виконавчого напису\~нотаріуса.\~Суду не\~надано доказів,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено на\~підставі кредитного\~договору,\~який посвідчений\~нотаріально. При цьому\~суд враховує,\~що відповідач\~безспірність суми\~заборгованості не\~довів,\~позовні вимоги\~в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 16 грудня 2021 року (справа №213/4783/21),\~шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~положень ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Водночас,\~згідно з\~нормою ч.1\~ст.142\~ЦПК,\~враховуючи визнання\~позову відповідачем\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~50\~%\~витрат по\~сплаті судового\~збору у\~розмірі 681,00\~грн.\~(454,00\~грн. - за подання\~позовної заяви та 227,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову), оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. Іншу частину витрат по сплаті судового збору доцільно віднести на рахунок держави. Вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу, суд керується критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з наданим позивачем Актом приймання наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 06.12.2021 № 37-ц, розмір витрат на правничу допомогу становить 3000,00 грн., однак, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений в Постанові від 14.11.2018 у справі № 753/15687/15, та з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, та положення ч.5 ст.137 ЦПК України, суд вважає, що доцільно зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved