Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

29.09.2021 року позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, до закінчення навчання.Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що з 21.12.2007 по 13.10.2014 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей та повнолітнього сина, які залишилися проживати з позивачем. [PERSON] продовжує навчатися на 4 курсі денного відділення у Київському енергетичному фаховому коледжі, термін закінчення навчання 30.06.2022. Так, як добровільно допомогу відповідач не надає, позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись. Позивач, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяв, клопотань не надав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.12.2007 по 13.10.2014 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/3791/14-ц. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно довідки № 3534 від 02.07.2021, [PERSON] , 2003 р.н., навчається на ІV курсі Київського енергетичного фахового коледжу, денного відділення, за спеціальністю 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка». Термін закінчення навчання 30.06.2022 р. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 7298 від 28.08.2021 вбачається, що діти сторін по справі проживають з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] є повнолітнім, який продовжує навчання, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на його утримання не надає, доказів неможливості сплати аліментів не надав, а тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 29.09.2021 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved