Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, звернувся до суду з позовом, у якому просить : - відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] у матері, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття; - передати малолітню [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] для подальшого влаштування органу опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області; - закріпити право користування та проживання житловим будинком [ADDRESS] за малолітньою [PERSON] , [INFO] , та накласти заборону на відчуження житлового будинку за вищезазначеною адресою. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що співробітниками ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області 30.09.2021 о 12:30 год. була знайдена на [ADDRESS] малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , без супроводу дорослих. Про вищевказаний факт було повідомлено Службу у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області. В результаті обстеження умов проживання дитини встановлено, що в будинку холодно, брудно, антисанітарні умови, немитий посуд, речі розкидані по кімнаті, запаси їжі відсутні, в доступних для дитини місцях розташовані небезпечні предмети. Для виховання та розвитку дитини не створено належних умов, а саме: дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою та відповідно до її віку доглядом. Зі слів дитини [PERSON] було з`ясовано, що остання прокинулася вранці, а її матір [PERSON] була відсутня, дитина самостійно одяглась і перебувала без нагляду тривалий час, потім пішла гуляти по вулиці. На момент виявлення дитина перебувала в стані тривоги, пояснити де її мати не змогла, не згадала чим вона харчувалася, у зв`язку з цим комісією було проведено оцінку рівня безпеки дитини та вжито невідкладні заходи, щодо направлення останньої до закладу охорони здоров`я КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» ХОР для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах. Після проведення обстеження 08.10.2021 [PERSON] влаштовано до відділення термінового влаштування дітей КЗ «Харківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія» ХОР, де вона перебуває на даний час. За інформацією Люботинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина відповідача [PERSON] з 21.12.2020 по 15.03.2021 перебувала під соціальним супроводом як така, що перебуває в складних життєвих обставинах і потребує соціального супроводу та психологічної допомоги, з метою соціально-правового захисту дітей та недопущення негативних наслідків, що загрожували б їх життю та здоров`ю. 19.11.2019 та 23.03.2021 відповідач [PERSON] була офіційно попереджена щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно з чинним законодавством. Відповідач свідомо не бажала виправити становище, в якому опинилася вона та її діти, не прислуховувалася до порад фахівців служб та не вживала заходів щодо забезпечення належних умов для нормального розвитку своїх дітей. Позивач також зазначив, що вихованням ще двох дітей відповідача [PERSON] займається їх батько, з яким діти проживають на даний час. Крім того позивач вказав, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини [PERSON] , не забезпечує належного догляду, продуктами харчування та одягом, немає постійного заробітку, веде розгульний та аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дитина не відвідує дитячий садочок, на підготовчі заняття до школи не ходить, на огляд до лікарів з дитиною не з`являється, житловий будинок в якому мешкає відповідач з донькою небезпечний для здоров`я та життя дитини. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить відібрати у відповідача дитину без позбавлення батьківських прав. Також позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини та закріпити житло за дитиною, оскільки відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила наступне. Малолітню [PERSON] було взято на облік з 2019 року з підстави невиконання матері`ю батьківських обов`язків. Представник позивача зазначила, що відповідач вживала спиртні напої, не мала постійної роботи, свідомо ухилялася від виконання батьківських обов`язків, житловий будинок не відповідає умовам для проживання дитини, оскільки в ньому відсутнє електропостачання, вибиті шибки, розкидані брудні речі, посеред будинку стояв небезпечний балон з пропаном. Також пояснила, що дитина була покинута відповідачем, двері в будинку були відчинені, дитина самовільно вийшла на вулицю, дитина не змогла пригадати, що вона їла, в будинку їжа була відсутня. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнала та пояснила, що дитину ніколи не залишала одну, а в той день вийшла до сусідки. Відповідач зазначила, що в той день в будинку був безлад, однак наразі в будинку прибрано. До служби у справах дітей вона не зверталася, до дитини в лікарню відповідач їздила декілька раз, однак її не пропустили. Також відповідач вказала, що доходів вона немає, в центрі зайнятості не перебуває, а на даний момент забезпечує її чоловік. Відповідач пояснила, що електропостачання в будинку відсутнє, оскільки мається заборгованість в розмірі 11 000 грн, що є значною сумою для відповідача. Представник третьої особи Глущенко Л.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також пояснила, що родину відповідача знає з 2019 року, діти залишились без догляду, оскільки мати не було вдома дві доби. В будинку було холодно, їжі не було, а тому існувала реальна загроза життю і здоров`ю дітей, у зв`язку з чим дітей забрав батько, а доньку [PERSON] відповідач забрала, оскільки чоловік не був біологічним батьком дитини. З того часу ситуація не змінилася, знову існує загроза життю і здоров`ю дитини, в будинку брудно, запас дров відсутній, відсутня їжа, перебувають сторонні особи. У зв`язку з чим, представник третьої особи, що відібрання дитини без позбавлення відповідача батьківських прав необхідно для того, щоб дитина відновилась, а відповідачу буде період щоб влаштуватися на роботу. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.08.2016). Згідно з повного витягу з державної реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032970723 від 05.10.2021 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.12). Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. З матеріалів справи суд вбачає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей, що підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 54 від 19.11.2019 [PERSON] , 31.07.2016 взято на облік, як дитину, що перебуває в складних життєвих обставинах з 19.11.2019 (а.с.35). Згідно довідки № 03-10/3497 від 19.11.2019 [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] має склад сім`ї: мати [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , племінниця [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.36). Неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків підтверджується наданими позивачем доказами, які пов`язані із здійснення соціального супроводу родини відповідача. Так, з акту обстеження умов проживання від 30.09.2021 спеціалістами ССД виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області та Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Люботинської міської ради Харківської області суд вбачає, що умови для виховання та розвитку дитини не задовільні, брудно, немитий посуд, речі розкидані, продуктів харчування немає, наявні небезпечні предмети для дитини, антисанітарні умови, будь-які дорослі відсутні (а.с.18). Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 30.09.2021 дитина покинута в небезпеці; дитина перебувала в емоційно нестабільному стані, була налякана та голодна; помешкання, в якому перебуває дитина перебуває в аварійному, антисанітарному стані, відсутні шибки на вікнах,є небезпека пожежі; мати залишила дитину без догляду на тривалий час. Дитина потребує соціального захисту та термінового влаштування до медичного закладу(а.с. 13-17). Відповідно висновку оцінки потреб сім`ї від 30.09.2021 наявні складні життєві обставини, [PERSON] злякана, має занедбаний вигляд, продукти харчування відсутні, в будинку безлад, мати дитини тривалий час відсутня в будинку, зі слів сусідів в будинку постійно відбуваються сварки, пияцтво, родина перебувала під соціальним супроводом у 2020 році (а.с. 24). Відповідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30.09.2021 малолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до КНП «Обласна клінічна лікарня» Харківської обласної ради (а.с.25). Рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 197 від 04.10.2021 вирішено негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] від матері [PERSON] ,у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини та влаштувати до реабілітаційного центру (а.с.27). Відповідно до висновку виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області затвердженим рішенням від 04.10.2021 № 197 є доцільним подати до Люботинського міського суду Харківської області позовну заяву про відібрання дитини [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.28). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відібрання дитини є обґрунтованими та відповідають інтересам дитини. Крім того, суд зазначає, що відповідач перебувала під соціальним супроводом тривалий час та протягом всього часу не забезпечувала належні умови життя та виховання доньки, що підтверджується інформацією з Люботинського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 224 від 06.10.2021 (а.с.10). Крім того, в матеріалах справи наявні офіційні попередження [PERSON] від 29.11.2019 та 23.03.2021 щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно з законодавством України (а.с.33-34). Службою у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області неодноразово проводились обстеження умов проживання сім`ї відповідача, якими було встановлено, що мати не приділяє достатньо уваги розвитку та вихованню дітей, антисанітарний стан приміщення та безлад, відсутність їжі (а.с.95,97,100). Викладені факти щодо неналежного виконання своїх обов`язків щодо забезпечення цмов життя та розвитку дитини підтверджено в судовому засіданні також показаннями свідків [PERSON] , яка є директором Люботинського міського центру для сім`ї, дітей та молоді; начальника сектору превенції ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області [PERSON] , а також старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] систематично, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по піклуванню про здоров`я малолітньої дитини [PERSON] , її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також не докладає жодних зусиль щоб дитина отримала необхідні умови для проживання, розвитку та навчання. На даний час малолітня [PERSON] знаходиться на вихованні в Комунальному закладі «Харківський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Гармонія « Харківської обласної ради на повному державному утриманні. Відповідач за весь час перебування дитини у вказаному закладі бажання забрати дитину додому не проявляла, до служби у справах дітей не зверталась. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав є доцільним та забезпечить дотримання як найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Серед іншого позивачем заявлено вимогу про закріплення права користування та проживання житловим будинком [ADDRESS] за малолітньою [PERSON] , [INFO] , та накласти заборону на відчуження житлового будинку за вищезазначеною адресою. Суд зазначає, що забезпечення житлових прав дітей закріплено у статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до ч. 4 якої суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Судом встановлено, що сім`я проживає у житловому будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Харківського району держнотконторою 22.03.1989р, реєстр № 269 (а.с.64). Отже, законом не передбачено такого способу правового захисту як закріплення права користування та проживання, однак суд на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» вважає за необхідне накласти заборону на відчуження житлового будинку, в якому проживала малолітня [PERSON] . Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Outcome: partial