Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

позивач Міністерство юстиції України звернулося в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Міністерства юстиції України підсобне приміщення площею 107,8 м.кв. по [ADDRESS] балансовою вартістю 252055,50 шляхом приведення самочинно збудованої споруди, площею 216 кв.м., в попередній стан. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2012 року за позовом СПД-ФО [PERSON] до СПД-ФО [PERSON] ухвалено визнати за СПД-ФО [PERSON] право власності на будівлю автомийки загальною площею 216,0 кв.м., що розташовано на [ADDRESS] . На підставі вказаного судового рішення СПД-ФО [PERSON] 12.07.2012 року здійснив реєстрацію права власності на будівлю автомийки загальною площею 216,0 кв.м., що розташована на [ADDRESS] . В подальшому, 14.02.2013 року, між СПД-ФО [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомийки під літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Урумовою Ж.М. На підставі вказаного договору 14.02.2013 року [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на спірну будівлю автомийки. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2013 року по справі 5015/1506/12 задоволено апеляційну скаргу першого заступника прокурора м. Львова та скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2012 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Оскільки право власності на спірне майно набуте СПД-ФО [PERSON] неправомірно, право відчуження вказаного об`єкту нерухомості в останнього відсутнє, а відтак здійснений в подальшому правочин, а саме, укладений 14.02.2013 року договір купівлі-продажу автомийки під літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є недійсним. Тому на думку позивача, враховуючи те, що нежитлове приміщення площею 107,8 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , перебуває на балансі ДП «Львівської виправної колонії (№48)», воно повинно бути витребуване від [PERSON] та повернуто у власність держави в особі суб`єкта управління об`єктом державної власності, а саме Міністерству юстиції України. Зазначений позов Міністерством юстиції України був поданий як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі № 464/12197/14-ц за позовом прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 48)» до ФОП [PERSON] , [PERSON] , ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» приватного нотаріуса ЛМНО Урумової Ж.М., третя особа - Управління державної реєстрації ЛМР про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору та витребування майна. 16.02.2021 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Міністерства юстиції України про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. Того ж дня, 16.02.2021 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова позов прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 48)» до ФОП [PERSON] , [PERSON] , ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» приватного нотаріуса ЛМНО Урумової Ж.М., третя особа - Управління державної реєстрації ЛМР про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору та витребування майна залишено без розгляду. 25 лютого 2021 року Міністерством юстиції України подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Міністерства юстиції України до [PERSON] , третя особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння. Справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження 07.04.2021 року Міністерством юстиції України подано заяву про залучення співвідповідача у справі № 464/915/21, у якій просило постановити ухвалу про залучення у якості співвідповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Боднар». 17.11.2021 року позивачем подано заяву про доповнення клопотання про залучення співвідповідача у справі з уточненням позовних вимог, у якій просив постановити ухвалу про залучення у якості співвідповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Боднар», витребувати з чужого незаконного володіння у ТзОВ «Боднар» на користь Міністерства юстиції України будівлю автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тією обставиною, що позивачу стало відомо, що [PERSON] відповідно до Акту приймання-передачі нерухомого майна від 27.09.2018 року передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Боднар» будівлю автомийки літ. «Б-1» загальною площею 216,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, на даний момент спірна будівля автомийки належить юридичній особі - ТзОВ «Боднар», від якого це майно слід витребувати. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09.12.2021 року заяву Міністерства юстиції України про доповнення клопотання про залучення співвідповідача у справі з уточненням позовних вимог повернуто позивачу. В задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про залучення співвідповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Боднар» - відмовлено. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Боднар» в якості третьої особи по цивільній справі за позовом Міністерства юстиції України до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідач відзиву на позов суду не надав. Треті особи письмових пояснень суду не надали. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Вказав, що позивачем не доведено право власності на спірну будівлю автомийки, а сам по собі факт перебування майна на балансі не є доказом права власності чи законного володіння. Також вказав, що позивач об`єднав в одній вимозі два взаємовиключні способи захисту: витребування майна з чужого незаконного володіння та приведення самочинно спорудженого об`єкта в попередній стан. Зазначив, що на даний час [PERSON] не є власником спірного об`єкта нерухомого майна, а тому є неналежним відповідачем за вимогою про витребування майна. Також у вступному слові заявив про застосування позовної давності, оскільки з часу, який позивач вважає моментом порушення свого права, до моменту подання позовної заяви пройшло більше трьох років. Представник третьої особи - ТОВ «Боднар» в судове засідання не з`явився, керівником товариства подано суду заяву про розгляд справи у відсутності третьої особи, та зазначено, що третя особа проти позову заперечує. Представник третьої особи - Управління державної реєстрації у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2012 року за позовом СПД-ФО [PERSON] до СПД-ФО [PERSON] ухвалено визнати за СПД-ФО [PERSON] право власності на будівлю автомийки, загальною площею 216,0 кв.м., що розташовано на [ADDRESS] (т.1 а.с. 7-10). На підставі вказаного судового рішення СПД-ФО [PERSON] 12.07.2012 року здійснив реєстрацію права власності на будівлю автомийки загальною площею 216,0 кв.м., що розташована на [ADDRESS] . В подальшому, 14.02.2013 року, між СПД-ФО [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомийки під літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Урумовою Ж.М. (т.1 а.с. 19-20). На підставі вказаного договору 14.02.2013 року [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на спірну будівлю автомийки. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2013 року по справі 5015/1506/12 задоволено апеляційну скаргу першого заступника прокурора м. Львова та скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2012 року; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с. 11-16). Позивач просить витребувати спірне приміщення із чужого незаконного володіння (застосувати віндикацію). Вказані відносини врегульовані ст.ст. 387, 388 ЦК України. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикація є позовом неволодіючого власника до володіючого невласника. Умовою застосування такого способу захисту є пред`явлення позову саме до особи, яка на даний час є володільцем спірного майна. З довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2021 року № 244051488 вбачається, що власником автомийки під літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Боднар», а не відповідач у справі [PERSON] (т.6 а.с. 162). Витребувати майно можна лише у володіючого невласника. Оскільки на час розгляду справи [PERSON] не володіє спірним майном, то суд доходить висновку, що він є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для відмови у позові. Також суд звертає увагу, що заявити вимогу про витребування майна може лише його власник. При цьому тягар доказування наявності права власності на витребовуване майно покладається саме на позивача. Предметом витребування позивач зазначив нерухоме майно - підсобне приміщення площею 107,8 кв.м. На підтвердження прав власника зазначеного нерухомого майна позивачем представлено лише Інвентарну картку обліку основних засобів без номера, в графі «підприємство, організація» зазначено: «П-ство ЛВК-48», в якій інвентаризовано побутове приміщення площею 107,8 кв.м. (т.1 а.с. 28-29). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Оскільки предметом витребування є нерухоме майно, то право власності на нього підлягало державній реєстрації, однак, як вбачається із пояснень представника позивача, право власності на спірну будівлю за позивачем зареєстроване не було. Мін`юстом не подано суду доказів на підтвердження проведення інтвентаризації спірного приміщення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Натомість, в т.1 на а.с. 30-34 знаходиться Технічний паспорт на будівлю мийки літ. «Б-1» за адресою: [ADDRESS] , виготовлений 02.12.2010 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», згідно з яким площа будівлі становить 216,0 кв.м. Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, яким би підтверджувалося право власності на підсобне приміщення площею 107,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як і на будівлю автомийки літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. на [ADDRESS] . Також, позивачем не доведено, що зазначене вище підсобне приміщення є частиною будівлі автомийки, чи що остання була створена внаслідок реконструкції цього приміщення. На основі наведеного суд доходить висновку, що у Міністерства юстиції України відсутнє право вимоги щодо будівлі автомийки літерою «Б-1» площею 216,0 кв.м. на [ADDRESS] . Виходячи з вище наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed