Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

26 листопада 2021 року на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області до Березанського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла вказана позовна заява, у якій [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні відносини, сварки, втрату почуття поваги, довіри та любові, подружні відносини припинені з квітня 2018 року. Спільних дітей сторони не мають. Просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . 13 грудня 2021 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивачка копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 17 грудня 2021 року, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надала (а.с.21). Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 21 грудня 2021 року, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надав (а.с.22). Судом на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 23 лютого 2018 року (а.с.7) та разом не проживають. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved