Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачкою [PERSON] в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак він не є біологічним батьком вказаної дитини, а тому просить виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису №2216 від 26 серпня 2020 року про її народження. Позивач в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Пояснив, що 21 грудня 2012 року уклав шлюб [PERSON] . В січні 2020 відповідачка повідомила його, що вона вагітна, однак він не є біологічним батьком дитини, батьком якої є [PERSON] , з яким вона познайомилась та мала стосунки в період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року в м. Херсоні, де перебувала у власних справах. Після народження [INFO] дитини [PERSON] , він зробив тест ДНК та переконався в тому, що дитина дійсно походить не від нього. З 21 грудня 2020 року вони з відповідачкою проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, у зв`язку з чим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року шлюб між ними розірвано. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що вона з 21 грудня 2012 року перебувала в шлюбі з позивачем, від якого дітей вони не мали, у неї не виходило завагітніти, а згодом позивач вже не хотів дитину. Перебуваючи в шлюбі з позивачем, вона познайомилася з [PERSON] , від якого завагітніла та в січні 2020 року повідомила про це позивача. Наполягала, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] . Після розірвання в жовтні 2021 року шлюбу з позивачем, уклала шлюб з [PERSON] з яким на даний час проживає та виховує спільну дитину. [PERSON] в суді обставини викладені сторонами підтвердив, наполягав на тому, що він є біологічним батьком [PERSON] та має намір зареєструвати своє батьківство щодо неї в органах РАЦС. Представники Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) та Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 21 грудня 2012 року сторони уклали шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1695. [INFO] у відповідачки народилася дочка - [PERSON] , про що 26 серпня 2020 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №2216 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . У вказаному свідоцтві батьком дитини згідно ч. 1 ст. 122 СК України записано [PERSON] . Як вбачається із заяви [PERSON] та [PERSON] від 12 серпня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красновською Т.В., [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] у громадянки [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , мати [PERSON] підтверджує, що громадянин [PERSON] , є її батьком. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. 16 грудня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2293. Частиною 1 ст. 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень даних у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставини того, що позивач не є батьком [PERSON] визнані відповідачкою [PERSON] в повному обсязі. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved