Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євко В.В., Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», державного реєстратора виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровської І.П., [PERSON] , третя особа: реєстраційна служба Броварського міськрайонного управлінні юстиції про захист права власності шляхом визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. Позивач з урахуванням заяв про уточнення та збільшення позовних вимог зазначала, що 11.08.2008 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. про надання кредиту в сумі 197 000,00 доларів США зі строком користування до 11.08.2028 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,85% на рік. 11.08.2008 р. в якості забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором між банком та позивачем , укладено іпотечний договір № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р., який посвідчений приватним нотаріусом Бурлакою О.В. Броварського районного нотаріального округу від 11.08.2008 р. за реєстр. № 8461, нерухоме майно: житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 3221283205:03:001:0009, яке було набуте позивачем на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.08.2008 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Позивач дізналась, що 16.02.2018 р. державним реєстратором Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості та бізнесу» Євко В.В. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа будинку становить 251,6 кв.м., Жилою площею 126,2 кв.м., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39820559 від 22.02.2018 р., номер запису про право власності № 24969829, власником якого стала [PERSON] . 21.03.2018 р. державним реєстратором виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровською І.П. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, що знаходиться на [ADDRESS] , площа ділянки становить 0,0875 га., кадастровий номер 3221283205:03:001:0009, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40240136 від 21.03.2018 р., номер запису про право власності № 25356927, власником якого стала [PERSON] . Вважає, що реєстрація права власності за [PERSON] на предмет іпотеки відбулась незаконно, з порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Окрім договору іпотеки, державному реєстратору, для реєстрації за ним права власності мало бути також надано копію вимоги, що мала бути надіслана іпотекодавцеві разом з доказами їх вручення на підтвердження завершення тридцяти календарних днів з моменту їх вручення. Проте, в даному випадку жодних вимог про усунення порушення основного зобов?язання, зазначених державним реєстратором як підставу для реєстрації права власності на спірну квартиру, іпотекодавець не отримував. Станом на час укладення іпотечного договору між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» діяла в наступній редакції: «іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов?язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки». Отже передбачений вищевказаною нормою закону договір про задоволення вимог іпотекодержателя повинен був відповідати загальним положенням про договір, установленим ЦК України. З урахуванням зазначеного та виходячи з умов договору іпотеки, сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов?язання виключно на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Тобто у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, такий договір між іпотекодавцем та [PERSON] не укладався, тому іпотекодавець згоди на відчуження житлового будинку та земельної ділянки не надав. Іпотечний договір не є документом, на підставі якого можливо проводити реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також, ні [PERSON] , ні суб?єкти оціночної діяльності, діючі в інтересах, до іпотекодавця з проханням про ознайомлення з об?єктом оцінки не зверталися, а тому є усі достатні підстави стверджувати про те, що необхідних звітів про оцінку предмета іпотеки державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій [PERSON] надано не було. Таким чином, у державного реєстратора Євко В.В. Київська обласна філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», а також державного реєстратора Петровської І.П., виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області не було законних підстав для прийняття оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Також, [PERSON] , як кредитором до якої перейшло право вимоги за кредитним договором, на підтвердження факту наявності заборгованості та її розміру за основним зобов?язанням , на забезпечення якого було укладено договір іпотеки та її розміру, не надано державному реєстратору жодного документа, в тому числі розрахунків заборгованості або документів щодо безспірності таких сум заборгованості та прострочення виконання зобов?язання як в цілому, так і на строк, який тягне за собою відповідне нарахування. Іпотекодавець не отримувала від [PERSON] жодних повідомлень щодо заміни іпотекодержателя у зобов?язанні за договором іпотеки та за кредитним договором, хоча іпотекодержатель зобов?язаний письмово у п?ятнадцятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов?язанням. Також позивач зазначала, що відповідно до даних списку акредитованих суб?єктів державної реєстрації, розміщеного на офіційному сайті Міністерства юстиції України, серед переліку таких суб?єктів немає жодних відомостей про Комунальне підприємство «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ні даних щодо Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», що дає підстави вважати здійснення вказаними суб?єктами діяльності у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень всупереч встановленому законодавству. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати протиправними та скасувати рішення державних реєстраторів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євко Володимир Володимирович не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання представник відповідача Київська обласна філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання відповідач Державний реєстратор виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровська І.П. не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, [PERSON] подала відзив в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи наступним. 11.08.2008 р. між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/2563/74/75998, за для забезпечення якого між ними укладено іпотечний договір, реєстровий номер 8472. Відповідно до іпотечного договору, позивач передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку 0,0875 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3221283205:03:001:0009. 31.07.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4638 та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов яких, останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки, зокрема, але не виключно за кредитним договором № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. та іпотечним договором від 11.08.2008 р., реєстровий номер 8472, які укладені з позивачем. 31.07.2017 р. між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір відступлення права вимоги № 31072017 та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов яких, останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки, зокрема, але не виключно за кредитним договором № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. та іпотечним договором від 11.08.2008 р., реєстровий номер 8472, які укладені з позивачем. 24.11.2017 р. між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» укладено договір купівлі - продажу прав вимог та договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки, відповідно до умов яких, останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. та іпотечним договором від 11.08.2008 р., реєстровий номер 8472, які укладені з позивачем. 01.12.2017 р. між ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов яких, останній став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. та іпотечним договором від 11.08.2008 р., реєстровий номер 8472, які укладені з позивачем. Відповідно до п.6.1. договору іпотеки, іпотекодержатель має право без згоди іпотекодавця відступити свої права за цим договором будь - якій особі за умови, що одночасно він здійснює відступлення тій же особі свого права вимоги за кредитним договором. Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином у зв`язку з укладенням вищезазначених правочинів про відступлення прав вимог [PERSON] є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а отже сторонами кредитного та іпотечного договору є позивач і [PERSON] . Оскільки згідно п.2.1 договору іпотеки, іпотека забезпечує повне виконання грошового зобов`язання іпотекодавця (позичальника), що випливають з кредитного договору, з урахування п.7.1 договору іпотеки, згідно якого іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, а у разі їх не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, відповідач прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який викладений в п.7.4., 7.5 договору іпотеки (п.7.3, 7.3.3 договору іпотеки), шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. На виконання вимог положення п. 7.4. договору іпотеки та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відповідач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І. для направлення позивачеві повідомлення про порушення зобов`язання за кредитним договором. 04.12.2017 р. приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І. направила позивачу повідомлення № 249/02-24 про порушення зобов`язання, відповідно до якого повідомлено про розмір заборгованості та надано строк для добровільного виконання зобов`язання (30 днів), а також повідомлено про наслідки невиконання зобов`язання. Розмір заборгованості позивача, згідно повідомлення склав 380 154 доларів США 17 центів (кредит та проценти) та 1 789 040 доларів США 98 центів (пеня). Вищезазначене повідомлення приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І. направила новою поштою, згідно експрес-накладної № 59000301622822 та інформації з офіційного сайту нової пошти, повідомлення про порушення зобов`язання вручено позивачу 07.12.2017 р. 12.01.2018 р. приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І. видала [PERSON] свідоцтво про передачу заяви від 12.01.2018 р. Через закінчення строку для добровільного виконання позивачем порушеного зобов`язання у [PERSON] виникло законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог за кредитним договором. 30.01.2018 р. суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Пальчинська і Партнери» в особі оцінювача Петрової Н.П. надано звіт про оцінку предмету іпотеки - житлового будинку, яка склала 2 079 997,22 грн. 30.01.2018 р. суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Київський інститут оціночної діяльності» в особі оцінювача Бондаревої В.О. надано звіт про оцінку предмету іпотеки - земельної ділянки, яка склала 236 300,00 грн. [PERSON] звернувшись до Державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євко В.В. та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» для набуття права власності на предмет іпотеки, надав всі необхідні документи, перелік яких є вичерпним. В результаті звернення [PERSON] , 16.02.2018 р. Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євко В.В. зареєстрував за ним право власності на предмет іпотеки - житловий будинок та 21.03.2018 р. Державний реєстратор виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровська І.П. зареєструвала право власності на предмет іпотеки - земельну ділянку, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115014366 від 22.02.2018 р. та № 117957674 від 21.03.2018 р. Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євко В.В. та Державний реєстратор виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровська І.П. отримавши встановленні порядком про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, необхідні документи, не мали підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації встановлені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відсутність інформації у позивача про те які документи надавались для здійснення державної реєстрації права власності, не дає стверджувати про незаконність таких реєстраційних дій. Відносно відсутності на сайті Міністерства юстиції України інформації про акредитування КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» не дає підстав стверджувати про те, що даний суб`єкт не акредитований, оскільки не враховано зміну його назви. Дане твердження є також припущенням, як й обставини викладені в позовній заяві. Позивач для встановлення наявності акредитації та повноважень відповідачів, має можливість звернутись до Міністерства юстиції України для отримання офіційної інформації. В судове засідання представник третьої особи Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № 014/2563/74/75998 від 11.08.2008 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір від про надання кредиту в сумі 197 000,00 долари США зі строком користування до 11.08.2028 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,85% на рік (а.с. 38-42). Відповідно до Договору іпотеки № 014/2563/74/75998 від 11 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , яким було передбачено забезпечення вимог, що витікали з Договору про іпотечний кредит № 014/2563/74/75998 від 11 серпня 2008 року, зокрема, право власності на нерухоме майно - житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 3221283205:03:001:0009, яке було набуте Позивачем на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11 серпня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43-49). На підставі іпотечного договору проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа будинку становить 251,6 кв.м., жилою площею 126,2 кв.м., індексний номер 39820559, номер запису про право власності № 24969829 та державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, що знаходиться на [ADDRESS] , площа ділянки становить 0,0875 га., кадастровий номер 3221283205:03:001:0009, індексний номер 40240136, номер запису про право власності № 25356927 (а.с. 223-224). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником іпотечного майна за Договором - житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа будинку становить 251,6 кв.м., жилою площею 126,2 кв.м., стала [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 лютого 2018 року (а.с. 24-27). Крім того встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно [PERSON] приватному нотаріусу було надано, зокрема Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 01 грудня 2017 року, який укладений між ТОВ «ФК « ГРОВІНГ СТЕЙТ» та [PERSON] . Проте в матеріалах реєстраційної справи відсутній договір про відступлення права вимоги за яким ТОВ «ФК « ГРОВІНГ СТЕЙТ» набуло право вимоги від первісного кредитора. Як вбачається, з матеріалів власником земельної ділянки, що знаходиться на [ADDRESS] , площа ділянки становить 0,0875 га., кадастровий номер 3221283205:03:001:0009 стала також [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 березня 2018 року, індексний номер 40240136 (а.с. 20-23). Згідно наданих Броворською РДА Київської області матеріалів реєстраційної справи на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за кадастровим номером 3221283205:03:001:0009, сформованої в ході державної реєстрації права власності на предмет іпотеки (спірне нерухоме майно) за [PERSON] , наявні наступні документи: іпотечний договір, який укладений між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] ; лист № 249/02-24 від 04.12.2017 р. приватного нотаріуса Гембарської С.І. за яким [PERSON] вимагає сплатити 38154,17 дол. США; експрес накладна № 59000301622822; свідоцтво про передачу заяви від 12.01.2018 р.; договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 01 грудня 2017 року укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ`ГРОВІНГ СЕЙТ» та [PERSON] (а.с. 124-138). Відповідно до пункту 7.4 Договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у позасудовому порядку шляхом передач іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель зобов`язаний не менш ніж за 30 календарних днів до прийняття предмету іпотеки у власність письмово повідомити іпотекодавця про своє рішення. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження в договорі, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Згідно з п. 7.4.1 договору, сторони погодили, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена станом на дату реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності. Кандидатура незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. Згідно з п. 7.4.2., Право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем лише у випадках, якщо він доведе, що повністю належним чином виконав забезпечені іпотекою зобов`язання та/або інші обов`язки, передбачені цим договором. Із наявної в матеріалах реєстраційної справи вимоги від 04.12.2017 року вбачається, що вказана вимога не містить в собі інформації про ринкову вартість майна та конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем вказаної вимоги. Також встановлено, що відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань вимога порушеного зобов`язання не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оцінюючої діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як вбачається, пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553 визначено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця ; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Відповідно до нормами ст. ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (п. 57 постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), а також вказувала на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Суд також констатує факт порушення державним реєстратором Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Євком Володимиром Володимировичем норм статті 1 Першого протоколу Конвенції, відповідно до якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд зазначає, що 1 стаття Першого Протоколу включає три чітких правила: «перше правило, що визначено у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і формулює принцип мирного володіння майном; друге правило, яке викладено у другому реченні першого абзацу, розкриває питання позбавлення майна за умови наявності відповідних умов; третє правило, що міститься у третьому абзаці, визнає, що держави-учасники, окрім іншого, мають право контролювати користування майном в інтересах суспільства. Однак три правила не є «чіткими», оскільки не пов?язані між собою. Друге і третє правила стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, а отже, не можуть розглядатись у контексті загального принципу, сформульованого у першому правилі» (див., наприклад, «Ян та інші проти Німеччини» [GC], заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, § 78, ЄСПЛ 2005-VI). Необхідність визнання обов?язковості практики Європейського Суду з прав людини законодавчо ґрунтується на нормах п. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року, згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов?язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р., у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу №1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути доступним (accessible) та передбачуваним (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. Доступність закону означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. Передбачуваність означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону. За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того,

Outcome: approved