Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої з урахуванням уточнення позовних вимог зазначив, що 30.04.1983 року відділом РАЦС Ворошиловградської області між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, про що внесено відповідний актовий Запис № 129.Від шлюбу Позивач та [PERSON] мали спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10.03.1994 року між Позивачем та [PERSON] було формально розірвано шлюб, про що 01.09.2001 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. При цьому, Позивач та [PERSON] продовжували проживати разом, як подружжя, вести спільне господарство та дозвілля, виховувати спільних дітей. Фактично Позивач та [PERSON] припинили спільне проживання лише у 2005 році. В період спільного проживання між позивачем та [PERSON] , зокрема, здійснювалося будівництво та облаштування спільними зусиллями будинку [ADDRESS] . Право власності на будинок було оформлене за [PERSON] . Після розірвання шлюбу, розподіл часток у спільному майні подружжя не здійснювався. Оскільки Позивач, маючи дружні стосунки з [PERSON] , обґрунтовано сподівалась на те, що спільний будинок буде подаровано [PERSON] спільним дітям - [PERSON] та [PERSON] . Проте, [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка, кадастровий номер: 3223184201:01:004:0084, цільове призначення - «01.03 Для ведення особистого селянського господарства», площею 0,2065 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку № 041830 від 24.10.2012 року,земельна ділянка, кадастровий номер: 3223184201:01:004:0085, цільове призначення «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площею 0,25 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку № 041831 від 24.10.2012 року, будинок [ADDRESS] , площею 158 кв.м., згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 року. Щодо вказаного спадкового майна приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М.В. відкрито спадщину, до Спадкового реєстру внесено запис за номером: 63956294. Станом на день смерті, [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , з огляду на що Відповідач претендує на спадкове майно як дружина померлого [PERSON] . Відповідач не допускає Позивача та дітей померлого [PERSON] до Будинку та Земельних ділянок, зламуючи замки до Будинку. В той же час, Будинок та Земельні ділянки набувались у власність [PERSON] під час спільного проживання з Позивачем однією сім`єю, будівництво Будинку здійснювалося спільними зусиллями та за рахунок спільних коштів з Позивачем. Ухвалою судді від 23.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 січня 2020 року витребувано в Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133. М. Київ бульвар Лесі українки,26) відомості щодо видачі дозволу на будівництво, виконання будівельних робіт, введення будинку в експлуатацію відносно будинку [ADDRESS] , з наданням копії відповідних дозвільних документів, витребувано з Приватного акціонерного товариства «Київоленерго» (04136. М. Київ, вул. Стеценка,1-А) копію договору про підключення будинку [ADDRESS] до системи електропостачання, витребувано з Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області належним чином завірені копії витягів книги погосподарського обліку, які містять відомості щодо об`єктів нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та уточнення до неї, крім того зазначив, що шлюб між позивачкою та померлим [PERSON] було формально розірвано в 1994 році, однак вони продовжували проживати разом, з 1996 року разом почали будувати будинок, померлий [PERSON] почав будувати будинок з метою проживання в ньому разом з своїми синами та [PERSON] .. Земельна ділянка для будівництва житлового будинку була відведена в 1996 році, в 1997 році начальником відділу містобудування і архітектури затверджено план на забудову садиби, перші споруди були збудовані в 1998 році, відтак фактично померлий [PERSON] будував будинок для проживання в ньому з своїми синами та позивачкою. Окрім того введення в експлуатацію житлового будинку було проведено ще до укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, підтримала пояснення свого представника, крім того зазначила, що в 1994 році між нею та покійним [PERSON] було формально розірвано шлюб для спрощення процедури отримання від держави квартири. Позивач з померлим [PERSON] проживали разом до 2005 року, як тільки вона дізналась про іншу дружину. З часу коли їм була надана спірна земельна ділянка у с. Когічів позивач разом з [PERSON] та дітьми проживали в теплий період року в маленькому однокімнатному гостьовому будиночку. Спірний будинок збудували ще до 2005 році, але в цей час між позивачем та [PERSON] припинились шлюбні відносини та вони припинили спільне проживання. Після припинення шлюбних відносин вони продовжували спілкуватись з приводу виховання спільних дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечила, крім того зазначила, що у лютому 2002 року вона познайомилась з [PERSON] .. До травня 2002 року вони зустрічались. [PERSON] розповідав, що в літній період він проживає в вагончику в с. Копачів, взимку проживав у гуртожитку. В травні 2002 року, [PERSON] запросив відповідачку на Великдень в с. Копчів. На подвір`ї була криниця, вагончик до якого прибудована літня кухня, туалет, літний душ та погреб. Була збудована коробка з дахом, дерев`яними вікнами та двері, всередину будинку зайти було не можна, оскільки не було підлоги, були лише лаги для нього. Будинок був не придатний для проживання. [INFO] у [PERSON] поїхав на похорон свого батька на Доннечину. Відповідачка залишилась у с. Копачів у спірному домоволодінні. За цей час, відповідачка зробила ремонт у літній кухні. З літа 2002 року відповідачка та [PERSON] почали проживати разом та добудовували будинок. Завжди їздили разом, фактично як одна сім`я. У 2003 році у [PERSON] був ювілей - 45 років. На святкуванні було дуже багато друзів [PERSON] та відповідачки. Також були присутні колишні товариші по службі, оскільки в 2000 році [PERSON] пішов на пенсію з посади начальника ГОМ Києво-Святошинського района. Під час святкування, [PERSON] всім представив відповідачку, як свою дружину. Будинок було добудовано в 2009 році разом з [PERSON] , однак до цього в 2006 році на спірній земельній ділянці була побудована баня. 16 березня 2007 року відповідачка та [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб. У 2007-2008 році пробили скважену і вода була заведена у будинок. З 2010 року фактично вже почали постійно проживати у с. Корпачів у спірному будинку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечив, підтримав надані покази відповідачки, надав до суду відзив, який підтримав в судовому засіданні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є сином покійного та позивачки у справі. На початку 90-х років батьки придбали старий будинок в с. Копачів та проживали там в літній період. В 1995 році було закладено фундамент для будівництва великого цегляного будинку. Станом на 2000 рік будинок був збудований, а саме: були зовнішні та внутрішні стіни, був дах, встановлені вікна, була зроблена одна кімната, яка з часом стала кухнею. В цій кімнаті була збудована дров`яна піч і там можливо було жити в зимовий період. З 2001 року по 2003 рік, [PERSON] навчався у академії внутрішніх справ і майже постійно знаходився на казарменому положенні, а тому не може пояснити про відносини батька та мами в цей час. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є сином позивачки та [PERSON] , крім того зазначив, що їхня родина у 90-х роках купила дачу, це був старий будинок у с. Копачів. Через деякий час будинок згорів та вони почали будувати новий будинок. До 2000 року спірний будинок був збудований. В 2005 році, батько пішов від родини. Пізніше, батько познайомив [PERSON] з його другою дружиною та через два роки вони одружились. Пізніше він з`ясував, що спірний будинок був зареєстрований після того, як батько одружився з відповідачкою. Вважає, що це зроблено з метою отримання відповідачкою майна у спадщину після смерті батька. Фактичні шлюбні відносини між мамою та батьком припинилися у 2005 році. Станом на 2000 рік будинок був збудований, а саме: були зовнішні та внутрішні стіни, був дах, встановлені вікна, було підключено світло. Участь у будівництві приймали робочі з Донецької області. Коли батько почав зустрічатися з [PERSON] будинок вже був збудований. Коли до будинку було підключено газ не відомо. В 90-х роках батьки офіційно розлучились для того щоб отримати іншу квартиру. Мама йому сказала, що вони розлучились фіктивно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є сусідом по дачі сім`ї [PERSON] . Покійний [PERSON] почав будувати хату і закінчив будувати під дах у 2002 році. До цього була перша жінка [PERSON] , потім появилась друга жінка. Будівництво він бачив епізодами, оскільки жив у Києві, а в с. Копачів жили його батьки по сусідству з [PERSON] . Під дах це означає, що була коробка накрита дахом, що було в середині, він не знає, оскільки ніколи там не був. На ділянці був вагончик та якісь побудови. Коли будинок був збудований повністю сказати не зміг. В 2002 році [PERSON] проживав з [PERSON] , потім з`явилася інша жінка - [PERSON] , він її почав бачити десь з 2002 року. [PERSON] проживав у будинку постійно, але з якого сказати не зміг, мав з покійним дружні відносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є троюрідною сестрою для покійного [PERSON] .. Приблизно у 1991-1993 роках, [PERSON] приїздив в Луганську область за лісом для будівництва будинку с. Копачів. На той час він проживав з [PERSON] . У 1999 році вже були збудовані стіни будинку, на ділянці був металевий вагончик. Приблизно в 2004-2005 роках, вона приїжджала в с. Копачів де були [PERSON] та [PERSON] . З 2006 року вони зустрічалися з [PERSON] не часто, зустрічались у кафе. [PERSON] та [PERSON] проживали разом до 2005 року. Про обставини будівництва знає зі слів покійного [PERSON] . З приводу розірвання у 1994 році шлюбу між [PERSON] та [PERSON] нічого не знала, вони проживали разом. З якою адресою з 1999 року по 2005 рік проживав [PERSON] не знаю, оскільки зустрічалися тільки на дачі в с. Копачів. З 1999 року по 2005 рік вона була на дачі в с. Копачів тільки літом, скільки разів не пам`ятає. [PERSON] вперше побачила на похоронах [PERSON] . [PERSON] не розповідав про відповідачку. Вперше почула напевно у 2007-2008 роках. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є рідною сестрою позивачки. [PERSON] її зять. З 1998 року її родина переїхала жити до [PERSON] . Родина [PERSON] виділила їм земельну ділянку і вони разом вели господарство. ЇЇ чоловік допомагав [PERSON] вести будівництво спірного будинку з 1998 року по 2001 рік, була збудована коробка накрита дахом, встановлені вікна, облаштована кімната, будинок мав два поверхи. На земельній ділянці був погріб, вагончик, криниця. Вони вели разом господарство, допомагали один одному. Їхні родини спілкувались разом приблизно до 2004, 2005 року. Після цього відносини припинились. Позивачка проживала разом з [PERSON] до 2005 року. У 1996 році позивачка розлучилась з [PERSON] , але продовжували проживати разом та вести господарство. Про розірвання шлюбу, вона почула у розмові. За час їхнього спілкування, родини спільно вели господарство та будівництво спірного будинку. Чоловіки займалися будівництвом, а вони займались городом, розводили кролів. [PERSON] та відповідачку вона побачила зимою, але рік не запам`ятала. З 1999 року по 2005 року [PERSON] та позивачка проживали в Києві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є подругою [PERSON] з народження. З їх сім`єю вона познайомилась у 2002 році, коли відповідачка почали проживати у цивільному шлюбі з покійним [PERSON] .. Зі слів [PERSON] їй відомо, що він з початку проживав у гуртожитку, а потім переїхав до [PERSON] на [ADDRESS] і вони там разом проживали. З часом на [PERSON] , оскільки вона захворіла. У 2005 році померла мама [PERSON] та її хоронили у селі на [PERSON] . На похорон їздили [PERSON] разом зі своїм старшим сином [PERSON] . Перший раз у с. Копачів вона приїхала у 2002 році і побачила на дільниці збудовану коробку під дах, були встановлені вікна, внутрішні стіни, лаги, також на ділянці був літній будиночок. Станом на 2002 рік спірний будинок був не придатний до проживання. Приблизно у 2004 році вони почали будувати сарай, баню. Завершення будівництво хати було відтерміноване за браком коштів. У 2007 році вони офіційно зареєстрували шлюб. У них була дуже міцна сім`я. Хату почали добудовувати в той час коли [PERSON] пішла на пенсію. В добудову хати, а це зовнішні та внутрішні роботи були вкладені гроші з продажу хати померлої мами [PERSON] , також грошима допомагала дочка [PERSON] , [PERSON] , яка проживає у Франції та її син [PERSON] . Це їй відомо зі слів відповідачки та [PERSON] . У них в гостях у с. Копачів, вона була часто але жодного разу не бачила там позивачку та її дітей. Позивачку вперше побачила на похоронах [PERSON] . [PERSON] дуже багато вклала у будівництво спірного майна. [PERSON] дуже її цінував. Приблизно з 2009 року відповідачка разом з [PERSON] почали разом проживати у с. Копачів. До своєї смерті [PERSON] працював начальником охорони на базі Текстилю у [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою покійного [PERSON] в с. Копачів з 1996 року. [PERSON] розповідав, що раніше він жив у Києві, з першою дружиною він розвівся з нею не живе. Про [PERSON] дізналась у 2002 році, вона разом з покійним [PERSON] була в с. Копачів на поминках її двоюрідного дядька [PERSON] . Також вони зустрічались на днях народженнях односельців, на святкуваннях дня села, дня перемоги, [PERSON] , зустрічалась з [PERSON] на пошті. Станом на 2002 рік у [PERSON] на дільниці була маленька хата «врем`яночка», а також коробка накрита дахом, в середини нічого не було. [PERSON] мешкав десь у Києві. Напевно коли відповідачка пішла на пенсію, то [PERSON] разом з нею почав постійно проживати у с. Копачів, це здається 2007 рік. Першу дружину [PERSON] ніколи не бачила. Знає старшого сина [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] було велике господарство: кури, кролі, гуси, свині. Вони розводили худобу на продаж. У них була машина [PERSON] неодноразово підвозив її до роботи та розповідав, що машину купила [PERSON] . Потім була інша машина. Після того, як [PERSON] пішла на пенсію та вони переїхали в село та почали добудовувати будинок, будувати сарай, баню. Коли [PERSON] був у лікарні, [PERSON] приїжджа з її двоюрідними братами на пилораму до її покійного чоловіка за будівельними матеріалами. У будинку все було зроблено вже після 2005 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона працює директором школи у с. Копачів. Вперше з [PERSON] вона познайомилась в 2000 року. Як мешканка села більше бачила відповідачку. Потім вона дізналась що у покійного [PERSON] була перша дружина. [PERSON] свідок познайомилась у селі приблизно у 2002 році, так як вона була активною жителькою села, приймала активну участь у житті села. Коли вона вперше познайомилась з [PERSON] , то на його ділянці була стара хата, та фундамент нової будівлі, а потім пізніше була збудована коробка з дахом без вікон, без дверей, без паркану це приблизно 2001 рік. Орієнтовно у 2004 - 2005 році на ділянці почала з`являтися будівля, як будівля. [PERSON] вона не знала, лише у 2000 році познайомилися з сином [PERSON] . Зі слів мешканців села, їй відомо, що будинок будувався [PERSON] та відповідачкою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є настоятелем [PERSON] та духовним наставником позивача у справі приблизно 30 років. Свідок зазначив, що він бував в гостях подружжя позивачки та покійного [PERSON] освячував будинок в с. Копачів в 1998 році, на той час там були стіни, дах, але обідали на подвір`ї. Крім того на території була літня кухня, туалет, можливо погриб. Позивачка брала у нього благословення на розлучення у зв`язку з тим, що її колишній чоловік зловживав алкогольними напоями. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він був підлеглим померлого [PERSON] .. Покійний був його керівником, тривалий час працювали разом, товаришували. Десь в 2004 році [PERSON] познайомив його з його дружиною [PERSON] .. У 2006 році на прохання [PERSON] , він та його напарник встановлювали йому в кімнаті на вулиці Хорольській двері і в цей час, він ближче познайомився з [PERSON] . Потім у 2010, році [PERSON] попросив його допомогти перевезти меблі з [ADDRESS] . Приїхавши в село на подвір`ї розгрузили меблі та поїхали. У 2012 році [PERSON] запропонував їм на його дачі обшити вагонкою коридор будинку. Коли він приїхав то будинок був облаштований. Позивача у справі [PERSON] ніколи не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона проживає в [ADDRESS] . З 1985 року до 2014 року працювала двірником будинку [ADDRESS] була мешканкою цього будинку. [PERSON] вона познайомилась коли заселявся будинок це був 1985-1986 рік. З 2002 року, коли вона принесла квитанція про квартплату, то познайомилась з [PERSON] , оскільки на той час квитанції розносили по квартирам. Вона принесла квитанцію в її квартиру, [PERSON] відкрив їй двері та представився, що він чоловік [PERSON] . По [ADDRESS] вона бачила [PERSON] майже кожен день з часу їхнього знайомства, коли він вранці йшов на роботу, оскільки вона кожен ранок на роботі. Приблизно з 2003 року [PERSON] виходив зі своїм братом [PERSON] , вони разом проживали у квартирі відповідачки. До якого часу у квартирі мешкав [PERSON] , вона не пам`ятає, оскільки більше спілкувалась з [PERSON] . У 2004 році у [PERSON] та [PERSON] з`явилася машина [PERSON] . Окрім того свідок зазначила, що їй було відомо про те, що у с. Копачів вони будували будинок. Поки відповідачка працювала то вони їздили туди на вихідні, а коли вже відповідачка вийшла на пенсію, приблизно 2008 рік, то в квартирі вони майже не з`являлись. Приблизно у 2010-2011 році [PERSON] з [PERSON] вивозили меблі з кварти по [ADDRESS] , а син відповідачки почав робити у квартирі ремонт. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, врахувавши їх доводи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно вимог ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного судочинства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч.ч.1,5,6ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, що 30.04.1983 року відділом РАЦС Ворошиловградської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що внесену відповідний актовий Запис № 129. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 30.04.1983 року. Від шлюбу Позивач та [PERSON] мали спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від14.02.1994 року шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть від 18.03.2019 року. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, кадастровий номер: 3223184201:01:004:0084, цільове призначення - «01.03 Для ведення особистого селянського господарства», площею 0,2065 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку № 041830 від 24.10.2012 року,земельної ділянки, кадастровий номер: 3223184201:01:004:0085, цільове призначення «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площею 0,25 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку № 041831 від 24.10.2012 року, будинка [ADDRESS] , площею 158 кв.м., згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 року. Твердження позивача про те, що після розірвання шлюбу тобто період з 10.03.1994 року по 2005 рік [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу, здійснювали спільний побут, мали спільний бюджет, фактично реалізовували право та обов`язки сторін, з посиланням на підтвердження відомостей про реєстрацію [PERSON] за адресою [ADDRESS] , позивачем не підтверджено. Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 4 ст. З СК України передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Самі по собі добрі стосунки між Позивачем та [PERSON] не можуть бути свідченням відновлення ведення цими особами спільного господарства і підтримання шлюбних відносин. Суд виходить з того, що фактичне припинення шлюбу між подружжям не виключає можливість проведення дозвілля в колі спільних друзів та відпочинку чи відзначення свят разом з іншими особами, тому такі обставини не можуть достовірно підтверджувати відновлення шлюбних і сімейних відносин між [PERSON] та позивачкою. Сам факт реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] не є доказом того, що позивач та [PERSON] в період з березня 1994 року по 2005 рік проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Копачівської сільської ради № 14 від 04.06.1996 року а також з копії медичної картки стаціонарного хворого №4164 не вбачається, що [PERSON] був зареєстрований з вказаною адресою. Вказані документи містять інформацію про місце проживання [PERSON] . В будівельному паспорті, замовлення №222 від 05.06.1996 року, міститься довідка про склад сім`ї та реєстрації за №198 від 10.04.1996 року. З вказаної довідки вбачається, що позивач [PERSON] , станом на 10.04.1996 року, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На вказаній жилій площі також були зареєстровані та проживали треті особи по справі: [PERSON] та [PERSON] . Відомостей про те, що на вказаній жилій площі був зареєстрований та проживав [PERSON] відсутні. З паспорта померлого [PERSON] вбачається, що останній з 16.06.1998 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин. Окрім того відповідно до матеріалів справи та наданих показів свідків в судовому засіданні з`ясовано, що відповідач [PERSON] починаючи з травня 2002 року по 15 березня 2007 року проживала з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу, а починаючи з 16.03.2007 року по [INFO] у зареєстрованому шлюбі. В зимовий період з листопада 2002 року по кінець 2010 року [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , в літній період в [ADDRESS] у літньому вагончику. З початку 2011 року постійно почали проживати в [ADDRESS] . Станом на травень 2002 року на спірній земельній ділянці було збудовано каркас будинку з дахом, а також встановленні вікна та вхідні двері, тобто будинок не був придатний для проживання в ньому, а тому в літній період [PERSON] разом з позивачкою проживали у літньому будиночку. До 2005 року жодного будівництва на земельній ділянці не здійснювалось. Крім того, факт проживання однією сім`ю підтверджується, тим, що в серпні 2002 року, [PERSON] ( [PERSON] ) зверталась за медичною допомогою до ФАП села Копачів, що підтверджується листом фельдшера ФАП с. Копачів [PERSON] , та є доказом того, що в цей період вона проживала в с. Копачів Обухівського району Київської області. Крім того, 30.06.2004 року відповідачка разом з [PERSON] купили автомобіль ЗАЗ 110217, номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований на відповідачку. В особливих відмітках свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 30,06.2004 року виданого на вказаний автомобіль було зазначено, що [PERSON] має право керувати вказаним автомобілем, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в м. Києві від 10.06.2019 року за №31/26-350Аз. За таких обставин, факту належного спільного побуту між позивачкою [PERSON] в період із травня 2002 року по 2005 рік суду на підтвердження надано не було. Твердження позивача з приводу будівництва будинку та стану його готовності на 2005 рік слід зазначити, що пунктом 1 рішення виконкому Копачівської сільської ради № 48 від 28 лютого 2007 року затверджений акт державної прийомки в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 31.01.2007 року та оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Пунктом 2 вказаного рішення доручено Обухівському бюро технічної інвентаризації заповнити бланк свідоцтва про право власності. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який складений 22.01.2007 року вбачається, що житловий будинок побудований у 2006 році, господарсько - побутові будівлі, що розташовані на одній земельній ділянці з будинком побудовані: баня, яма вигрібна - 2006 рік; літня кухня, погріб - 1998 рік; колодязь - 1999 рік; убиральня, літній душ - 2000 рік. Право власності на спірний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 року. 16.03.2007 року [PERSON] уклав шлюб з відповідачем у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою КМ України від 13.04.2011р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав - ст. 6 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положення ч. 2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку із положенням ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі об`єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація. Крім того, за правилами ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, в спростування того, що житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] створили за час спільного проживання, внаслідок спільної праці, за спільні кошти, внаслідок ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, позивачем суду не було надано. Рішенням 33 сесії 5-го скликання Копачівської сільської ради №93 від 20.05.2010 року надано у власність земельні ділянки [PERSON] в [ADDRESS] , на території Копачівської сільської ради площею 0,4565га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства площею - 0,2065 га. На підставі зазначеного рішення Копачівської сільської ради, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку №041831, № 041830. Таким чином, [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] безоплатно, внаслідок приватизації набув право власності на вказані земельні ділянки. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Крім того, частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до частини четвертої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, у відповідності до правил диспозитивності визначених ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих суду, тобто суд не вправі виходити за межі позовних вимог що були заявлені за первісним та зустрічним позовом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову. Враховуючи вищевказане,

Outcome: dismissed