Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що в Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції від 30.11.2015 у виконавчому провадженні № 45977191 було накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборони на його відчуження. Так, виконанні Відділу перебувало декілька виконавчих проваджень відносно позивача. У виконавчому провадженні № 45977191 з виконання виконавчого листа № 755/7179/2014 від 31.03.2014 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 2104,15 грн державним виконавцем 06.01.2015 року було 06.01.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за відсутністю у боржника майна, хоча у відповіді Відділу вказано, що «у виконавчому провадженні № 52708495 з виконання виконавчого листа № 755/7179/2014 від 31.03.2014 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] , на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 2104,15 грн. 23.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника. 25.05.2017 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві», що не відповідає дійсності запису у Інформації. Крім того, Відділом повідомлено, що надати більш детальну інформацію по виконавчих провадженням неможливо, у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу виконавчої служби. З часу\~винесення постанови\~Відділом про\~накладення арешту\~на все\~нерухоме майно\~ [PERSON] \~минуло більше\~6\~років,\~загальна позовна\~давність встановлюється\~три роки,\~отже строки\~виконання рішення\~суду минули. Оскільки, державним виконавцем з часу винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві, тобто з 02.12.2015 року по теперішній час, не знято арешт на все нерухоме майно [PERSON] , останній вимушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду. З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд: зобов`язати Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт всього нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Киселівка Білозерського району Херсонської області, паспорт серія [NUMBER] , виданий 08.02.2000 Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, який зареєстрований 02.12.2015 за № 12334508 державним реєстратором Білозерського районного у правління юстиції Херсонської області Дендеренко Катериною Вадимівною, шляхом виключення відомостей про дану заборону з електронних реєстрів інформаційних систем Міністерства юстиції України. Представник позивача надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, заявлені вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без представника відділу, рішення прийняти на розсуд суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Процесуальні дії суду по справі: 24\~грудня 2021\~року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 288646112 від 06.12.2021 року вбачається, що на все нерухоме майно, що належить [PERSON] на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45977191, виданий 30.11.2015 року, видавник: ВДВС Білозерського РУЮ, накладено арешт нерухомого майна. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26696142 від 02.12.2015, [PERSON] , Білозерське районне управління юстиції, Херсонська область. \~ \~ \~ \~З листа начальника відділу Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кілюшик О. № 36588 від 09.12.2021 року вбачається, що в провадженні відділу перебувало декілька виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON] . Вказаним листом повідомлено, що у ВП 45977191 за виконавчим листом 755/7179/2014 (в межах якого було накладено оспорюваний позивачем арешт майна) 02.12.2015 року державним виконавцем на підставі 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві; 25.05.2017 року виконавчий лист 755/7179/2014 на підставі 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачеві. Надати більш детальну інформацію по виконавчих провадженням неможливо, у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу виконавчої служби. Станом на 08.12.2021 року виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на виконанні відділу не перебувають. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Інформації з Єдиного реєстру боржників на час пошуку 11.02.2022 року щодо боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» № 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: -закінчення виконавчого провадження - згідно із ст. 49 цього Закону; -повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; -повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону. Таким чином, повернення виконавчого документу стягувачу є завершенням виконавчого провадження. Статтею 50 вищевказаного закону визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року по справі №817/928/17, відповідно до якої незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб. Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що виконавчі провадження в автоматизованій системі виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON] відсутні, Інформація в Єдиному реєстру боржників щодо [PERSON] відсутня, при цьому, обтяження у\~виді накладення\~арешту на\~все майно\~позивача з\~02.12.2015\~року перешкоджає останньому реалізувати свої права як власника майна, тож суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved