Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позову до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Обґрунтовує свої вимоги тим, що у зв`язку зі складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач такої допомоги не надає. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання (а.с. 18-19) Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача та відповідача. Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, відповідач заперечень до позову не має. Суд прийняв рішення про розгляд справи без участі сторін Судом встановлені такі фактичні обставини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 22.11.2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 181, заресєстрований Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(а.с.11). Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.07.2020 року. (а.с.13) Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини, суд виходить з того, що відповідач працює, отримує дохід, той факт, що в нього на утрмианні є син [PERSON] , 2020року народження. Також суд враховує, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки його доходу, що підтверджується довідкою з місця роботи, в якій зазначено, що відповідачем здійснюються перерахування на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 доходу та дружини в розмірі 1/6 доходу з листопада 2021 року . (а.с.26,29) Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та досягненням дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved