Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позов обґрунтований тим, що Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно. Таким чином, оскільки відповідачі не здійснювали оплату за використані послуги, наданих Концерном «МТМ» у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.01.2015 року по 30.04.2021 року на загальну суму 90900,15 грн. Представник позивача по справі у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертались. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідачі у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст. ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, заборгованість відповідачів за період з 01.01.2015 року по 30.04.2021 року складає90900,15грн. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно зі ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідачі не надали жодних переконливих доказів на спростування позову, не надали квитанції про погашення ними боргу або спорювання нарахування грошових сум. Разом з тим, позивачем надано розрахунок заборгованості з зазначенням нарахованих до сплати сум та зазначенням фактично сплачених у період, за який вирішується питання про стягнення заборгованості. Зазначений розрахунок не спростований відповідачами, не надано доказів сплати нарахованих грошових сум. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак немає підстав вважати, що позивачем необґрунтовано була подана позовна заява. Враховуючи доведеність позовних вимог, відсутність будь-яких переконливих заперечень з боку відповідачів щодо невідповідності наданого позивачем розрахунку, або будь-яких інших на підтвердження того що ними не отримувалися послуги, чи сплачувалася заборгованість, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача за розгляд справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved