Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Суть питання, щовирішуєтьсярішенням. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення боргу, посилаючись на те, що між позивачем та ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» укладено договір про відступлення права вимоги кредитора (продавця) від 26.12.2020 за основним договором від 25.12.2020про продаж частки у статутному капіталі ТОВ «СОЛАР ЕНЕРДЖИ ТЕХНОЛОДЖИ», за яким ТОВ Компанієя «Тренд - Люкс ЛТД» взяла на себе обов`язок як новий кредитор сплатити позивачу 100000000 грн. до 31.12.2020 за відступлення права вимоги, зокрема по майбутній оплаті покупцем [PERSON] частки статутного капіталу ТОВ «СОЛАР ЕНЕРДЖИ ТЕХНОЛОДЖИ». Зобов`язання ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» у встановлений строк виконані не були. З метою забезпечення взятих на себе зобов`язань, 29.12.2020 між позивачем, ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» та [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед позивачем за виконання ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» обов`язку щодо сплати коштів. Позивачем після настання строку виконання зобов`язань за договорами про відступлення права вимоги та поруки, [PERSON] була направлена вимога позивача про сплату коштів, проте остання залишена поза увагою. Враховуючи те, що відповідачі не виконали обов`язок по сплаті коштів, позивач вимушений був звернутися до суду про її стягнення солідарно. Рух справи. 16.03.2021 позов надійшов до суду. 22.03.2021 надано запит до ГІОЦ КМДА 25.03.2021 була надана відповідь з ГІОЦ КМДА. 12.04.2021 відкрито провадження у справі. 30.03.2021 надійшло клопотання про залучення третьої особи. 11.05.2021 надійшло клопотання про залучення третьої особи. 12.05.2021 підготовче судове засідання відкладено, неявка сторін. 14.05.2021надійшло клопотання про залучення третьої особи. 19.05.2021 за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено. 24.05.2021 від представника позивача надійшли заперечення про залучення третьої особи. 24.05.2021 залучено третю особу, підготовче засідання відкладено. 23.06.2021 підготовче засідання відкладено, у зв`язку з неналежним повідомленням відповідачів та витребуванням доказів за клопотання представника третьої особи. 12.07.2021 надійшло клопотання від представника третьої особи, про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. 12.07.2021 надійшли клопотання представника позивача про долучення витребуваних доказів. 12.07.2021 від представника відповідача ТОВ Компанії «Тренд - Люкс ЛТД» надійшло заява про отримання від представника позивач судової повістки про виклик до суду. 12.07.2021 підготовче засіданні відкладено, у зв`язку з клопотанням третьої особи. 13.07.2021 надійшли витребувані докази з Одеської міської ради. 07.09.2021 надійшло клопотання від представника третьої особи, про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. 07.09.2021 підготовче засіданні відкладено, у зв`язку з клопотанням третьої особи. 30.09.2021 надійшло клопотання від представника третьої особи, про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. 30.09.2021 підготовче засіданні відкладено, у зв`язку з клопотанням третьої особи. 27.10.2021 підготовче провадження закрито справа призначена до судового розгляду. 10.01.2021 надійшли письмові пояснення від представника третьої особи. 10.01.2021 судовий розгляд справи відкладено на 17.01.2021 із резервною датою на 10.02.2022, у зв`язку з необхідністю повідомити відповідачів. 17.01.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з відпусткою головуючого. 10.02.2022 справа розглянута по суті. Доводи учасників справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, за підстав наведених вище, просив задовольнити. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність останніх. Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що договір про відступлення право вимоги за основним договором позивач укладати права не мав, оскільки не набув останнє, через те що строки виконання основного зобов`язання не настали. Крім того, обсяг обов`язку поручителя є обмеженим згідно договору поруки, а тому вимога про солідарне стягнення є безпідставною. Представник зазначив, що позов є надуманим і штучним, спрямований на уникнення [PERSON] виконання чисельних рішень судів про стягнення на користь третьої особи, грошових коштів, зокрема і шляхом зміни порядку черговості кредиторів. Встановлені судом обставини. 25.12.2020 між позивачем (продавцем) та [PERSON] (покупцем) укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СОЛАР ЕНЕРДЖИ ТЕХНОЛОДЖИ» за ціною 1000000000 /сто мільйонів/ грн., які покупець повинна була сплатити у строк до 25.01.2021 /Т.І а.с. 224/. 26.12.2020 піж позивачем (первісний кредитор) та ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» (новим кредитором) укладено договір про відступлення права вимоги за основним договором купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СОЛАР ЕНЕРДЖИ ТЕХНОЛОДЖИ» відповідно до якого новий кредитор повинен сплатити первісному кредитору 100000000 /сто мільйонів/ грн. в строк до 31.12.2020 / Т.І а.с. 6-8/. 29.12.2020 між позивачем та відповідачами укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед позивачем (кредитором) за виконання ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» (боржником) договору про відступлення права вимоги в межах 20000000 /двадцяти мільйонів/ грн. у строк до 31.12.2020 /Т. І а.с. 9-11/. Згідно листа позивача від 04.01.2021 направленого ТОВ Компанії «Тренд - Люкс ЛТД» вбачається, що 29.12.2020 між останньою, позивачем (кредитором та іпотекодаржателем) та ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ» (іпотекодавцем) було укладено договір іпотеки згідно якого іпотекодавець передав позивачу в іпотеку в забезпечення виконання умов договору про відступлення права вимоги щодо оплати нерухоме майно /Т. І а.с. 20/. Також у вказаному листі зазначено, що вразі невиконання ТОВ Компанією «Тренд - Люкс ЛТД» умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги, позивачем на підставі іпотечного договору буде звернуте стягнення на майно, що передано в іпотеку /Т. І а.с. 22/. 15.02.2021 позивачем направлено вимогу про виконання договору поруки щодо оплати коштів згідно договору про відступлення права вимоги /Т. І а.с.23/. Мотиви, з якихсудвиходив при постановленнірішення і положення закону, якимкерувався. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, що викладена упостанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/7320/17, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу. Частинами 3, 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, яка викладена упостанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Обсяг і зміст прав, що передаються, визначається первісним кредитором та новим кредитором за їх згодою. Згідно роз`яснення, що наведено у інформаційному листі Вищого господарського суду України від 07.04.2008 № 01-8/211, а також правової позиції, що викладена упостанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17 передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні. Враховуючи наведене доводи третьої особи щодо неможливості укладення позивачем договору про відступлення права вимоги, оскільки в останнього право вимоги за основним договором не виникло є неспроможними, оскільки чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог і сторони такого договору мали право визначити строк оплати за договором про відступлення права вимоги, оскільки це є окремий правочин. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ч. 2, 3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.11.2019 у справі №755/513/18, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. При цьому, якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, то продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України. Враховуючи зазначене, позивачем обрано належний спосіб захисту. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. ч. 1, 2 т. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із встановлених судом обставин, виконання зобов`язання щодо оплати за договором про відступлення права вимоги було забезпечено договором іпотеки і позивач, як іпотекодаржатель попередив іпотекодавця, про звернення стягнення на майно з метою задоволення своїх вимог. Разом з тим позивачем та представником останнього не надано суду доказів про те, що за рахунок заставного майна такі вимоги не були задоволені, шляхом надання витягу з реєстру нерухомості щодо власника майна, яке було передано в іпотеку. В свою чергу, представник позивача зазначив про те, що про зазначені обставини йому достовірно невідомо. Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість вимог позивача до ТОВ Компанії «Тренд - Люкс ЛТД», а також [PERSON] позивачем не підтверджено, зокрема не надано доказів, що такі вимоги не були задоволені ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ» (іпотекодавцем), і вимоги позову не будуть подвійним стягненням за забезпеченим зобов`язанням, якевиконано. Так, вимога до іпотекодавця була направлена раніше ніж поручителю [PERSON] , а направлення вимоги саме до нового кредитора Компанії «Тренд - Люкс ЛТД» матеріали справи не містять. Що стосується доводів представника третьої особи стосовно аналізу самих правочинів підстав їх укладення, тощо суд вважає за недоцільне надавати їм оцінку, оскільки предметом розгляду даного спору не є оспорювання даних договорів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні останніх слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed