Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Суть питання, що вирішується рішенням. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, де є треті особи, про визнання незаконними і скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна, та визнання не дійсним торгів. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що під час зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , останнім був укладений кредитний договір в іноземній валюті для придбання житла, а також договір іпотеки придбаного та зареєстрованого за [PERSON] житла, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Крім того, позивач зазначає, що перед оформленням придбаного житла, нею було продано ї власну квартиру, а кошти вкладені у перший внесок для придбання житла, що було набуто за кредитні кошти. [PERSON] виконував належним чином свої зобов`язання до 2010 року, проте в подальшому через скрутне матеріальне становище припинив виконання кредитних зобов`язань. На підставі судового рішення шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано у 2010 році. Позивач з дочкою проживала у квартирі, яка була набута за кредитні кошти, а у 2021 році позивач дізналась від колишнього чоловіка про те, що квартира продана на торгах у 2020 році, а до неї та доньки подано позов про те, що останні втратили право на користування житлом, оскільки квартира зареєстрована за відповідачем [PERSON] . Позивач зазначає, що при проведенні торгів щодо продажу квартири, здійсненні державної реєстрації щодо переходу права власності на нерухоме майно,мали місце ряд порушень. Зокрема, позивач як співвласник квартири не надавала згоди на продаж квартири через прилюдні торги в межах процедури виконавчого провадження; приватним нотаріусом не враховано вимоги щодо мораторію на відчуження житла набутого за кредитні кошти в іноземній валюті та не перевірено чи перебувала така квартира у спільній сумісній власності подружжя; кредитна установа не мала права укладати договір про відступлення права вимоги. Рух справи. 09.04.2021 позов надійшов до суду. 13.04.2021 позов залишено без руху для усунення недоліків. 05.05.2021 недоліки усунуті. 07.05.2021 відкрито провадження у справі. 07.05.2021 забезпечено позов, шляхом накладення арешту. 26.05.2021 у підготовчому засіданні, задоволено клопотання представника позивач про витребування доказів, про що постановлена ухвала, у зв`язку з чим, а також за клопотанням відповідача [PERSON] та неявку інших часників справи, за відсутністю їх належного повідомлення про час та місце підготовчого судового засідання останнє відкладено. 28.05.2021 надійшли доповнення до позову. 04.06.2021 надійшли письмові пояснення від третьої особи ДП «Сетам». 04.06.2021 надійшов відзив від відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В. 07.06.2021 надійшов відзив від ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 17.06.2021 надійшла відповідь на відзив. 23.06.2021 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи, а також клопотанням представника відповідача Іванченко А.В., про проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції, про що постановлена ухвала. 13.07.2021 підготовче судове засіданні відкладено за клопотанням відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В., про неможливість участі в засіданні з поважних причин. 10.08.2021 надійшла відповідь на письмові пояснення третьої особи. 07.09.2021 підготовче судове засідання відкладено, у зв`язку з клопотанням відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В., від 25.08.2021 про призначення засідання в режимі відеоконференції, про що постановлена ухвала. 15.09.2021 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду, про що постановлена ухвала. 08.11.2021 у зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено. 24.01.2022 судове засідання відкладено, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 16.02.2022 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові, доповненні, відповідях на відзиви та пояснення, які зазначені в частині рішення про суть спору, що вирішується. Від відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та відзив, в якому відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір. За умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 140000,00 швейцарських франків. В свою чергу позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов`язання, визначені кредитними договорами. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки. За умовами договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , та належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу та на заставу якої позивач, яка на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] надала нотаріальну згоду. Відповідно до сімейного законодавства дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні подружжям договорів одним із вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відтак, заявою позивачем надано згоду на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Тому, твердження позивача, що вона не надавала згоди на продаж квартири на електронних торгах є такими, що не відповідає дійсності. Крім того, позивачем зазначено, що передача на примусову реалізацію іпотечної квартири є незаконною з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Виходячи з тих обставин, що не може бути примусово стягнуто квартиру, як іпотечне майно протягом дії цього закону, оскільки кредит є споживчим. Однак, Дарницьким районним судом м. Києва за результатами розгляду скарги [PERSON] на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В. щодо порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що на спірне майно, а саме на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не поширюються. У зв`язку з чим, подання до ДП «Сетам» заявки на реалізацію майна боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження, приватним виконавцем Корольовим В.В. було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, позиція позивача про те, що передача на примусову реалізацію іпотечної квартири є незаконною з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», є помилковою та такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві України. Також, позивач стверджує, що рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі та виданий на його виконання виконавчий лист не передбачає жодного із способів реалізації предмета іпотеки і відповідно, не може бути правовою підставою для реалізації в рамках виконавчого провадження нерухомого майна як предмета іпотеки. Проте, такі доводи є неспроможними, оскільки законодавство дозволяє державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотеко держателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Від відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В., надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відзив, в якому відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що в обґрунтування позову зазначено, що позивач є співвласником майна, що було передано на реалізацію в межах виконавчого провадження та не давала своєї згоди на продаж квартири на електронних торгах. Однак, згідно заяви позивача, що посвідчена приватним нотаріусом Русанюк З.З. та зареєстровано в реєстрі за №1345ор, позивач надала згоду на заставу квартири [ADDRESS] , на укладення договору іпотеки та кредитного договору її чоловіком, боржником за виконавчим провадженням колишнім чоловіком позивача [PERSON] на відповідних умовах та його розсуд. В свою чергу, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, своєю заявою позивач надала згоду на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання боргових зобов`язань за кредитним договором, а також на право іпотекодержателя звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав, в порядку встановленому законодавством України, про що зазначено у договорі іпотеки. Також позовній заяві позивач зазначає, що у нотаріуса були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за покупцем [PERSON] , оскільки на спірне майно поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом з тим, за результатами розгляду скарги [PERSON] на дії на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Корольова В.В щодо порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», ухвалою Дарницького районного суду м. Києва встановлено, що позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії приватного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» й Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», є недоведеним та безпідставним. Судом встановлена правомірність дій приватного виконавця і останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника. Будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавства прав боржника, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, не встановлено, за таких підстав скарга є необґрунтованою й задоволенню не підлягає. Таким чином, судом встановлено, що на спірне майно, а саме на квартир [ADDRESS] , положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не поширюються. Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що виконавчий лист, що видав Дарницький районний суд м.Києва, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження не є рішенням суду про стягнення на предмет іпотеки і не може бути правовою підставою для реалізації в рамках виконавчого провадження нерухомого майна як предмета іпотеки. Проте, законодавством визначено, що особливості звернення стягнення на заставлене майно,зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація. Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовна заява ґрунтується на помилковому застосуванні норм матеріального права, не свідчить про порушення її прав та законних інтересів. Від третьої особи ДП «Сетам» надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та пояснення, в яких третя особа проти позову заперечувала. В обґрунтування заперечень третя особа зазначила, що ДП «СЕТАМ» є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання функцій, передбачених цим порядком. Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» в межах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргуу центральній базі даних системи електронних торгів було розміщено лот з продажу (проведення електронних торгів) арештованого нерухомого майна, а саме: ІПОТЕКА, Двокімнатна квартира загальною площею 81,00 кв.м, жила площа 39.4 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2020 дані торги пройшли успішно, про що було складено протокол, згідно якого переможцем торгів було визнано [PERSON] з найвищою ціновою пропозицією. Інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги (торги за фіксованою ціною), організатором згідно з документами, наданими державною виконавчою службою або приватним виконавцем. Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому відповідним порядком заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до системи. В свою чергу, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Таким чином, інформаційне повідомлення про лот формується організатором виключно на підставі заявки виконавця. ДП «СЕТАМ» виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених порядком. Отже, саме приватний виконавець несе особисту відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці виконавця. Крім того, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, законодавства щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням до відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочин. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі - продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку зпідстав недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавств проведення торгів. Крім того, посилання позивача на дії державного виконавця, як на підставу для визнання електронних торгів недійсними є неспроможними, оскільки надання оцінки діям державних виконавців не може відбуватись в межах розгляду цивільної справи, про визнання електронних торгів недійсними, а лише в межах скарги на дії приватного виконавця. Крім того, визначення вартості майна не входить до предмету доказування про визнання електронних торгів недійсними. Головною умовою, яку повиннівстановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способомзахисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачем не надано досуду доказів на підтвердження порушення порядку в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушені права позивача. Крім того, позивач пропустила тримісячний строк для звернення до суду з відповідними позовними вимогами, оскільки була обізнана із продажом квартири, принаймні ще у листопаді 2021 року, про що свідчить повідомлення позивача, як сторони у спорі про звернення до суду з позовом щодо її виселення. Отже, третьою особою також заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзивах відповідачів та поясненнях третьої особи, а також зазначив, що в разі якщо суд дійде висновку про обґрунтованість вимог позивача, застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Третя особа ПНМНО Сєрова О.В. будучи належним чином повідомленою, про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду або розгляд справи у її відсутність не надавала. Встановлені судом обставини. Позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.1996 до 12.08.2010 /Т.І а.с. 16/. 11.12.2007 позивач надала нотаріально засвідчену згоду на купівлю квартири [ADDRESS] , її заставу, отримання кредиту, укладення нижче наведених договорів кредиту та іпотеки /а.с. 147/. 11.12.2007 між ЗАТ ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-002/1018/2007для придбання нерухомого майна (далі - кредитний договір) /Т. І а.с. 138 - 142/. 11.12.2007 [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу придбано квартиру [ADDRESS] (далі - квартира), яка була зареєстрована за останнім /Т.І а.с. 146/. 11.12.2007 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором між ЗАТ ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № PML - 002/1018/2007 (далі - договір іпотеки) /Т.І а.с. 143 - 145/. 28.12.2007 позивач та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу відповідно до якого позивач продала належну їй на праві власності квартиру [PERSON] а.с. 19, 20/. 11.02.2013 набрало законної сили рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та 21.08.2013 видано виконавчий лист /Т.І а.с. 113/. 12.06.2019 постановою приватного виконавця ВО м. Києва Корольовим В.В. відкрито виконавче провадження № 59344952 (далі - виконавче провадження) /Т.І. 114 - 115/. 18.08.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за результатами розгляду скарги [PERSON] постановлена ухвала, яка набрала законної сили. [PERSON] оскаржував дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Корольова В.В., мотивуючи свої вимоги тим, що приватним виконавцем Київської області Корольовим В.В. у порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» розпочата й проводиться процедура реалізації нерухомого майна, яке було предметом іпотеки а саме щодо подання до ДП «Сетам» на примусову реалізацію нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вважав, що передача на примусову реалізацію в межах виконавчого провадження № 59344952 іпотечної квартири є незаконною з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», виходячи з тих підстав, що [PERSON] отримав кредитні кошти у іноземній валюті й відповідно до вимог п.п. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово звернутостягнення на його квартиру, як іпотечне майно, протягом дії цього Закону. В задоволенні скарги судом відмовлено /Т.І а.с. 122-124/. 04.09.2020 ДП «Сетам» складено протокол № 500481 про реалізацію предмету іпотеки - квартири на торгах, переможцем яких стала [PERSON] а.с. 98/. 11.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Корольова В.В. складено акт про реалізацію предмета іпотеки /Т.І а.с. 126, 127/. 14.09.2020 ПНКМНО Сєровою О.В. видано свідоцтво про придбання майна, що було предметом іпотеки /Т.І а.с. 39/. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався. Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Позивач надала нотаріально засвідчену згоду на отримання кредиту для придбання квартири та її заставу для забезпечення виконання кредитних зобов`язань, що підтверджує надання згоди на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання боргових зобов`язань за кредитним договором, тому, посланняпозивачапро відсутність її згоди на продаж квартири на електронних торгах є неспроможними. Оскільки після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] останні не ділили майно набуте за часу шлюбу, доводи позивача щодо продажу належної її квартири для набуття квартири за кредитні кошти, суд до уваги не приймає. Крім того, квартира позивача була відчужена після того, як була набута квартира за кредитні кошти, що спростовує зазначене позивачем у позові, що позивач продала квартири перед тим як оформити куплену квартиру в кредит. Також неспроможними є посилання позивача на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки ухвалою суду, яка набрала законної сили, якою відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на дії приватного виконавця щодо реалізації квартири в межах процедури виконавчого провадження, встановлено, що дія вказаного закону на дані правовідносини не розповсюджується. Дана обставина в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Крім того, суд також вважає неспроможними доводи позивача про те, що рішення суду, про стягнення з [PERSON] боргу та виданий на його виконання виконавчий лист не передбачали жодного із способів реалізації предмета іпотеки, і відповідно, не можуть бути правовою підставою для реалізації в рамках виконавчого провадження нерухомого майна як предмета іпотеки, виходячи з наступного. Згідно ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові ВС від 21.11.2019 у справі №754/19912/14-ц суд зазначено, що норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржниці будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотеко держателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України«Про іпотеку». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За умовами п. 2.1. договору іпотеки, іпотека забезпечуєвимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями. Статтею 6 договору іпотеки передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити всі боргові зобов`язання, не сплачені боржником; вимоги, стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань. Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості. Згідно ст. 575 ЦК України, іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Відповідно до наказу Міністерства юстиції 29.03.2019 № 10008/5 «Про визначення організатора електронних торгів за фіксованою ціною» та порядку реалізації арештованого майна проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.092016 (далі - порядок), ДП «Сетам» є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання функцій, передбачених цим Порядком. Згідно із порядком організатор - це державне підприємство, яке сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та суп програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших передбачених цим Порядком. Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» за посиланням https://setam.net.ua/auction/437460 в межах виконавчого провадження №59344952 у центральній базі даних системи електронних торгів (далі - система) 05.08.2020 було розміщено лот № 437324 з продажу (проведення електронних торгів) арештованого нерухомого майна, а саме: ІПОТЕКА. Двокімнатна квартира [ADDRESS] 04.09.2020 торги пройшли успішно, про що було складено протокол про проведення електронних торгів № 500581, згідно якого переможцем торгів було визнано [PERSON] (Учасник №4) з найвищою ціновою пропозицією, як свідчення даного факту надаємо копію проведення електронних торгів. У пункті 11 розділу III Порядку зазначено, що інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги (торги за фіксованою ціною), організатором згідно з документами, наданими відповідно до пунктів 2.3 цього порядку, тобто документів підготовленими приватним виконавцем. Відповідно до п.п. 3,4 розділу II Порядку державний виконавець у пізніше п`яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз.3 - 16, п. 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до системи для проведення реалізації майна. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому п. 3розділу І цього порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у «Систему». Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкційованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому п. 4 розділу І цього порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абз.4 - 8 п. 3 розділу II цього порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до системи. В той же час, відповідно до абз. 4 п. 4 розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Таким чином, інформаційне повідомлення про лот формується організатором виключно на підставі заявки виконавця ДП «СЕТАМ» виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених порядком. Згідно правової позиції викладеної у постанові ВС від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17 зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням до відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочин. Цей висновок узгоджується із нормами ст. ст. 650,655 ЦК України та ч. 4 ст. 656 ЦК України, що відносяться до договорів купівлі-продажу прилюдних торгів. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі - продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинам ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавств проведення торгів. Відповідно до правової позиції ВСУ викладеній у постанові від 13.04.2016 у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Також, у постанові ВСУ від 24.10.2012 у справі №6-116цс12 зазначено про необхідність встановлення чи мало місце порушення вимог тимчасового порядку чи інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результат торів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорюють результати торгів. Така ж правова позиція викладена і у постанові ВСУвід 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15. Відповідно ст. 4 ЦК Україникожна особа має право в порядку, встановленої Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів порушення вимог порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; чи порушені законні інтереси позивача під час проведення електронних торгів, оскільки як зазначено вище позивачем надавалася згода на іпотеку кредитного майна на визначених договором умовах, зокрема тих які встановлюють процедуру задоволення вимог кредитора в разі невиконання зобов`язань забезпечених іпотекою. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні останніх слід відмовити по суті, у зв`язку з цим судом не надається оцінка доводам щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed