Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 171, 64 грн за кредитним договором №б/н від 15.06.2010 року та вирішити питання стосовно розподілу судових витрат, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою банківських послуг, у зв"язку підписала заяву №б/н від 15.06.2010 року. [INFO] позичальник померла. На час відкриття спадщини з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , постійно проживала [PERSON] , тобто відповідач фактично прийняла спадщину після померлої. 28.03.2020 року Банком була направлена до Лозівської державної нотаріальної контори претензія кредитора та 27.05.2020 року була отримана відповідь. Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять і кредитні зобов"язання померлого позичальника, оскільки протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не відмовилась від її прийняття, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 15.06.2010 року становить 16 171, 64 грн, яка складається з простроченого тіла кредиту. Зважаючи на вище вказане, представник просила стягнути зі спадкоємця померлого позичальника суму боргу, наявну на дату смерті [PERSON] . Ухвалою суду провадження було відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті, Відповідачем було надано відзив на позов, в якому [PERSON] вказала, що в анкеті -заяві, підписаній її матір"ю [PERSON] з АТ КБ "ПриватБанк", бажана сума кредитного ліміту по платіжній картці кредитка "Універсальна"/GOLD зазначена 500, 00 грн, інші докази щодо узгодження між позивачем та [PERSON] умов отримання кредитних коштів відсутні. Відповідач зазначила, що зобов"язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов"язаним з його особою і у зв"язку з цим не може бути виконане іншою особою. Так, до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] зазначила, що до складу спадщини не входять права та обов"язки, що нерозривно пов"язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов"язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 ЦК України. До спадкоємця переходить обов"язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця, майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ними у спадщину. Відповідач вказала, що кредитор спадкодавця, якщо не знав і не міг знати про відкриття спадщини, має право пред"явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Так, позивач звернувся до суду у лютому 2021 року, тобто більш ніж через 2 роки після смерті [PERSON] . Згідно чинного законодавства кредитор, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст.1281 ЦК України, позбавляється права вимоги, тому вказані у позові вимоги є безпідставними, так як кредитор пропустив строк на звернення та втратив право вимоги. Відповідач вказала на те, що позивачу стало відомо про смерть позичальника [INFO] , однак у строки визначені законодавством Банком не було надіслано претензію, у зв"язку з чим Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області повернула претензію Банку в порядку ст.1281 ЦК України, оскільки немає законних підстав для заведення спадкової справи до майна [PERSON] . [PERSON] наголосила на тому, що у разі, якщо позивач не згоден з відмовою нотаріуса, він має право на оскарження нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні, нотаріального акту в судовому порядку та у даному разі відповідачем буде саме нотаріус. Відповідач додала, що позивачем, відповідно до наданих документів, рішення в.о. завідувача Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області оскаржено в судовому порядку не було. Зважаючи на викладене, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Також у відзиві [PERSON] просила перейти до розгляду справи в загальному позовного провадженні, посилаючись на задоволення клопотання позивача про витребування доказів та необхідність висвітлення нею правової позиції щодо даних доказів, однак суд не знайшов достатніх підстав для необхідності здійснення переходу до загального позовного провадження, оскільки правова позиція може бути висвітлена відповідачем і в письмовому вигляді. Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій вона вказала, що дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов"язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців.ю тобто відбувається заміна боржників у зобов"язанні. Представник зазначила, що до Банківського комплексу Єдина клієнтська База 18.04.2019 року був доданий документ (копія свідоцтва про смерть) стосовно смерті позичальника, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, померлій [PERSON] на праві приватної спільної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Також представник вказала, що претензія кредитора була направлена до нотаріальної контори 28.03.2020 року. Посилалась на те, що норма ст.1281 ЦК України, не встановлює певного порядку пред"явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов"язання спадкодавця перед кредитором, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Заявлення вимоги кредитором не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов"язаний зважати на факт прийняття спадкоємцем спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Зважаючи на те, що нерухомість у виді квартири, яка належала померлій ще не переоформлена на спадкоємця, то банк вважає, що правовідносини тривають. Представник Банку зазначила, що в анкеті -заяві позичальник погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які їй були надані для ознайомлення, також з Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" вбачається, що позичальнику встановлено поточну процентну ставку 2, 5 % (30,00 ; на рік, вказано розміри комісій та штрафі тощо, тобто з позичальником були обговорені усі істотні умови. Анкета-заява разом з Умовами і Тарифами є договором про надання банківських послуг. Представник позивача зазначила, що сума боргу підтверджується розрахунком та випискою з банківського рахунку, контррозрахунок відповідачем не надано, експертиз не проводилось. Зважаючи на викладене, представник АТ КБ "ПриватБанк" наголошувала на задоволенні позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 15.06.2010 року [PERSON] заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в АТ КБ «Приватбанк». З тексту заяви вбачається, що позичальник ознайомилася із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку. Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі-договір). Позивач до позову надав також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданого банком розрахунку та виписки, загальна заборгованість позичальника на дату смерті за вказаним договором становить 16 171, 64 грн, яка складається з простроченого тіла кредиту. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області та відповідь нотаріальної контори(а.с.60, 93). 28.03.2020 року Банком була направлена до Лозівської державної нотаріальної контори претензія кредитора та 27.05.2020 року була отримана відповідь, відповідно до якої, нотаріальною конторою було повернуто претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, оскільки немає законних підстав для заведення спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] , так як кредитор втратив право вимоги до спадкоємців померлої(а.с.63). З відповіді нотаріальної контори також вбачається, що про смерть позичальника Банку стало відомо 16.04.2019 року, що підтверджується і копією ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області. У відповіді також вказано, що у разі, якщо кредитор спадкодавця, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги. На час відкриття спадщини з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 16.09.2021(а.с.85). З даної відповіді вбачається, що відповідач у справі знялась з реєстрації за вказаною адресою 24.06.2020 року. Посилання позивача на постійне проживання [PERSON] за зареєстрованою адресою на час відкриття спадщини ні чим не підтверджено, оскільки місце реєстрації не обов"язково співпадає з фактичним місцем проживанням особи. Також не надано жодних доказів на підтвердження посилання про те, що квартира, в якій відповідач була зареєстрована, належала на праві власності померлому позичальнику та на час подання позову не була переоформлена. З урахуванням вище вказаного, встановити факт того, що відповідач фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON] з наявних у справі матеріалів неможливо. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК Українистрок. За положеннями ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Так, з наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити, яке майна одержано відповідачем у спадок, оскільки заяви про прийняття спадщини вона не надавала та спадкова справа не заводилась, свідоцтва вона не отримувала, з місця реєстрації була знята, відповідно до відомостей з листа Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади. Згідно положень ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зважаючи на надану відповідь нотаріальної контори, кредитором у порушення норм статті 1281 ЦК України був пропущений строк для пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Жодних дій з оскарження даної відмови зі сторони Банку вчинено не було, що суд розцінює як визнання факту пропуску строку та втрати права вимоги. Визначені у статті 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/20081/15-ц. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що факт постійного проживання відповідача з померлою [PERSON] доведено позивачем не було, оскільки факт реєстрації за однією адресою на момент смерті позичальника не є доказом їх спільного проживання, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори відповідач не надавала, про що свідчить відповідь нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, за адресою: [ADDRESS] , відповідач з 24.06.2020 року знята з реєстрації. Зважаючи на вище викладене, з урахуванням відповіді нотаріальної контори про втрату права вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до спадкоємців [PERSON] у зв"язку з пропуском строку, визначеного ст.1281 ЦК України, та положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що факт прийняття спадщини відповідачем та наявність майна отриманого у спадок, в межах якого вона повинна відповідати перед кредитором, наявність права вимоги у кредитора до [PERSON] , позивачем не доведена, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed