Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2021 року позивач звернулася з позовом до Деснянського районного суду м.Чернігова до відповідача [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання відповідача батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , і внесення відповідних змін до Свідоцтва про народження дитини, а також стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його доходу щомісяця. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є біологічним батьком дитини, однак, оскільки він та мати дитини у шлюбі не перебували, то відомості про батька дитини записані зі слів матері. \~ \~ \~ \~Відповідач відзив не надав. \~ \~ \~ \~В підготовчому судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали. Відповідач позов визнав. Зазначив, що дійсно [PERSON] є його дочкою і згоден також сплачувати аліменти на її утримання. Третя особа Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) просив справу розглянути за їх відсутності, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу.\~Згідно ст.206\~ЦПК України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. \~У\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Підстав для відмови в прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 2006 року позивач та відповідач мешкали разом без укладання шлюбу. Влітку 2007 року позивач завагітніла, [INFO] народилась дочка [PERSON] . Реєстрація народження дитини відбулася за заявою матері і 21.11.2007 року видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого батьком зазначено [PERSON] . Згідно витягу з державного реєстрації актів цивільного стану відомості про батька вчинені на підставі ст..135 СК України. Відповідно до ст.121 СК України права та обов"язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 СК України. Згідно ст.. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. З наданих доказів достовірно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову, визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та необхідності внесення відомостей до актового запису №2550 від 21.11.2007 року про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до ст..141, 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання\~позову відповідачем\~до початку\~розгляду\~справи\~по\~суті суд у\~відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved