Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування майнової шкоди в розмірі 31711 грн. 45 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2020 на вул.Личаківській, 232 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Mazda 6», н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна», поліс №АМ.142420 від 15.07.2019, яке на підставі проведеного розрахунку суми страхового відшкодування, а саме: ремонтної калькуляції №230367 від 03.08.2020, виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 37043, 97 гри., тобто вартість ремонту з урахуванням зношення запчастин, однак загальна вартість ремонту без вирахування зношення запчастин становить 68 755,42 грн. Позивачем було проведено ремонт автомобіля частково за кошти, виплачені ПрАТ СК «ПЗУ Україна», та за власні кошти. Зокрема, згідно з видатковими накладними №2008 від 20.08.2020 [PERSON] сплатив 13 368 грн. за кришку та підсилювач багажника Mazda, і 3530 грн. за задній лівий ліхтар в крило; відповідно до виписок по картці від 01.03.2021 року: 10.08.2020 року - 4 000,00 грн. (код квитанції: 2048-5837-6426-9893), 20.08.2020 року - 9 216,00 грн. (код квитанції: 2058-5930-6113-1012), 20.08.2020 - 2 471,00 грн. (код квитанції: 2058-5886-0129-5700), 23.07.2020 - 1059,00 грн. (одержувач: [PERSON] ); відповідно до наряду - замовлення №ЛВ001523 від 21.07.2020 року - 557,76 грн. Враховуючи наведене, у відповідності до положень ст.1194 ЦК України просить стягнути з відповідача 31711,45 грн. - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалою від 20.04.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 18.05.2021, яке за клопотанням учасників справи неодноразово відкладалося, востаннє на 09.02.2022. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, разом з тим остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, скерував заяву, у якій зазначив, що не має змоги бути присутнім в судовому засіданні, оскільки залучений у якості інструктора секції підготовки поліцейського снайпінгу навчального відділу підготовки снайперів навчально-бойового центру підготовки до спеціальних дій строком з 07 лютого по 04 березня 2022 року. Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, хоча з поважних причин, однак повторно не з`явився в судове засідання, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 08.07.2020 о 10 год. 10 хв. по вул.Личаківська у м. Львові керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення транспортного засобу «Mazda 6», н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї документів відповідач заявою від 03.08.2020 погодився з розрахунком страхового відшкодування, проведеного ПрАТ «ПЗУ Україна» по справі №UA2020070800014 згідно з п.10.4.1 та 10.24 Договору АМ.142420 від 15.07.2019 на підставі ремонтної калькуляції №230367 від 03.08.2020 автомобіля «Mazda 6», н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , дата ДТП 08.07.2020, згідно з яким вартість ремонту становить - 68755 грн. 42 коп., загальна сума після вирахувань зношення запчастин - 37043 грн. 97 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постановах від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц (провадження № 61-691св21), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи вищенаведене, оскільки вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу позивача, пошкодженого з вини відповідача, перевищує розмір отриманого позивачем страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між вартістю такого ремонту та страховою виплатою в сумі 31711 грн. 45 коп. (68755 грн. 42 коп. - 37043 грн. 97 коп.) підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 908 грн. судового збору (а.с.30) та 4900 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.29).

Outcome: approved