Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначає, що 28 червня 2021 року третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №245441, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором від 17 лютого 2021 року №245441, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником усіх прав та обяв`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», в сумі 11 825 грн. 80 коп. та на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №66785068, у зв`язку з чим постановою державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Статьєвою Аурікою Василівною від 10 вересня 2021 року було винесено постанову про арешт коштів боржника. З даної постанови вбачається наявність виконавчого напису № 245441 від 28 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з нього грошових коштів у сумі 11 825 грн. 80 коп. згідно з кредитним договором від 17 лютого 2021 року №245441, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами». Позивач вважає, що виконавчий напис №245441 від 28 червня 2021 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» без надання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, а отже нотаріус при вчиненні виконавчого напису, не пересвідчився у безспірності вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису № 245441 від 28 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №245441, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 28 червня 2021 року, про стягнення з нього заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» в сумі 11 825 грн. 80 коп.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» на його користь судовий збір в сумі 908 грн.; стягнути судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. та судові витрати по сплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. Позивач [PERSON] та його адвокат за ордером про надання правничої допомоги Калінін С.К. 11 лютого 2022 року надали до канцелярії суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі на підставі наявних в матеріалах справи документів. Представник відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» в особі директора Велікданова К.С. 24 січня 2022 року надали до канцелярії суду заяву, згідно з якою позовні вимоги [PERSON] визнали та просили їх задовольнити. Крім того, просили суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 5 000 грн. до 1907 грн. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів (а.с.72), заяви про розгляд справи за його відсутністю та письмових пояснень на позов до суду не подавав. Третя особа - державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Статьєва А.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів (а.с.72), заяви про розгляд справи за її відсутністю та письмових пояснень на позов до суду не подавала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №245441, на підставі якого державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Статьєва А.В., в межах виконавчого провадження ВП №66785068 від 10 вересня 2021 року, було винесено постанову про арешт коштів боржника, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 11 825 грн. 80 коп., згідно з кредитним договором №1476349 від 17 лютого 2021 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником усіх прав та обяв`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами». За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. За таких обставин, суд вважає, що виконавчий напис №245441 від 28 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з позивача заборгованості в сумі 11 825 грн. 80 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р. Однак, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" такого змісту: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, так як Заява (Кредитний договір - відповідно до виконавчого напису) № 1476349 від 17 лютого 2021 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 р., на підставі якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; п.п. 1.1, 1.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, згідно з якими для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскільки виконавчий напис № 245441 виданий 28 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 11 825 грн. 80 коп. за кредитним договором № 1476349 від 17 лютого 2021 року у безспірному порядку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, [PERSON] обґрунтованість та безспірність заборгованості по цьому кредитному договору заперечує, відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ст.83 ЦПК України доказів протилежного відповідач та треті особи суду не надали, а навпаки відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» визнало позовні вимоги позивача [PERSON] то виконавчий напис № 245441 від 28 червня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» за кредитним договором № 1476349 від 17 лютого 2021 року, виконанню не підлягає. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті ним судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 908 грн. 00 коп. Також за подання заяви про забезпечення позову на користь позивача з відповідача стягнуто 454 грн. Крім того, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Управління Активами» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн., які підтверджені меморіальним ордером №252Т003LRZ від 19 вересня 2021 року та Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 14 вересня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved