Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

12.07.2021 позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Баришівського районного суду Київської області із позовною заявою до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що позивачами у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» реалізовано право на приватизацію житлового будинку по [ADDRESS] та 17.05.199 отримано свідоцтво про право власності на житло виданого Сезенківською сільською радою народних депутатів. 27.05.1999 видано Державний акт серії [NUMBER] про право приватної власності земельну ділянку, яка розташована під приватизованим позивачами будинком, який виготовлено на дві ділянки, цільове призначення першої - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарський будівель і споруд, а друга для ведення особистого підсобного господарства. Вказаний державний акт виготовлений лише на одного власника - [PERSON] , однак повинен бути виготовлений також на всіх співвласників будинку, відповідно до свідоцтва про право власності на будинок від 17.05.1999 виготовленого Сезенківською Радою народних депутатів. Разом з цим в державному акті про право приватної власності на земельну ділянку в площах земельних ділянок містяться помилки, а саме: в описовій частині площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд зазначена 0,25 га, а в кадастровому плані 0,197 га, площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в описовій частині зазначена 0,12 га, а в кадастровому плані 0,175 га, а також адреса земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в державному акті зазначена невірна - [ADDRESS] , тоді як вірна повинна бути [ADDRESS] . В результаті проведених обмірів земельних ділянок ФОП [PERSON] встановлено, що ділянка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд є загальною площею 0,1970 га, ділянка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства є загальною площею 0,1750 га. У зв`язку з вказаним позивачі змушені вернутись до суду з позовом для визнання права власності на майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовільнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовільнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовільнити. Відповідач по справі - представник Баришівської селищної ради Броварського району Київської області повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.1999 Сезенківською радою народних депутатів видано свідоцтво на право власності на будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Договором передачі від 17.05.1999 на виконання постанови Ради Міністрів УРСР 149 від 30.06.90 «Про передачу громадянам, які переселені з територій, що зазнали радіаційного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, житлових будинків в особисту власність» і на підставі роз`яснення Міністерства житлово-комунального господарства УРСР № 47-18-1633 від 02.08.90 виконкомом Сезенківської ради народних депутатів передано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] безкоштовно в особисту власність житловий будинок садибного типу з надвірними господарськими будівлями по [ADDRESS] (а.с. 12). 27.05.1999 Сезенківською сільською Радою народних депутатів видано державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] , за змістом якого вказано, що на підставі рішення виконкому Сезенківської сільської Ради народних депутатів від 27.02.1997 №10 передано останньому у приватну власність земельну ділянку площею, 037 га в межах згідно з планом по [ADDRESS] . Землю передано в межах 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,12, га - для особистого підсобного господарства. Водночас відповідно до плану, який відображено у вказаному державному акті зазначено, що ділянка № 1 має площу 0,197 га, а ділянка № 2 площею 0,175 га (а.с. 13). В матеріалах справи міститься кадастровий план земельної ділянки, який передано [PERSON] площею 0,1970 га по [ADDRESS] та кадастровий план земельної ділянки площею 0,1749 га по [ADDRESS] (а.с. 14-15). Довідками № 227,228 від 01.07.2021 виданими виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області Сезенківського старостинського округу зазначено, що земельна ділянка площею, 0175 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться по [ADDRESS] , а земельна ділянка площею 0, 197 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 16-17). Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 377 ЦПК України вказано, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. За таких обставин, суд приходить до висновку, що надані докази позивачами свідчить про законні підстави заявлених позовних вимог, оскільки під час виготовлення державного акту про право приватної власності на землю було допущено ряд помилок, що порушують законні права позивачів. Вирішуючи питання щодо сплати судового збору суд приходить до наступного. Позивачами подано копії посвідчення осіб потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що звільняє їх від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору, а тому судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved