Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Банк Русский Стандарт/«Банк Форвард», Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з проведення боргів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. 04.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форвард» (код ЄДРПОУ: 34186061) та [PERSON] (далі - Позивач) укладений кредитний договір № 113678529 (далі - Кредитний договір). 25.02.2015р. ПАТ«Банк «Форвард» на підставі договору відступлення права вимоги № 25/02/15-1 відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35465907). 24.07.2018р. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення права вимоги № 201807-1/2 відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (код ЄРДПОУ: 35017877). 09.07.2020р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторінгу № 20-ФК відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ: 43311346 ). 13.04.2021р. Відповідач звернувся до Першого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного межрегіонального управління юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису. У червні 2021 р. Позивач дізналася, що постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Кобилко B.C. від 14.042021 р. відкрито виконавче провадження № 65132264 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (далі - Третя особа), зареєстрованого в реєстрі за №3446 від 22.07.2020 р., про стягнення з неї на користь Кредитним договором у розмірі 16387, 20 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: -12802,70 (дванадцять тисяч вісімсот дві) гривні 70 копійок - заборгованість за тілом кредиту; -2934,50 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн. 50 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; -600,00 (шістсот) гривень - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; -50,00 (п`ятдесят) гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис від 22.07.2020 р. є незаконний та вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. Зазначений висновок обґрунтовую наступними доводами. По-перше, вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. По-друге, відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б) \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Але, всупереч наведеним вимогам законодавства при вчиненні виконавчого напису, замість оригіналу кредитного договору та оригіналів вищевказаних договорів уступки прав вимоги по Кредитному договору, нотаріус (третя особа) отримував від Відповідача заяву Позивачки про оформлення лояльного кредиту по кредитному договору № 113678529 від 04.07.2914 p., а замість засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості - графік платежів, підписаний [PERSON] від 04.07.2014 р. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних документів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. По-третє, відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Зазначені вимоги кореспондуються у пункті 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, згідно з якими нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Із заявою про вчинення виконавчого напису Відповідач звернувся 22.07.2020 р. щодо стягнення заборгованості з Позивачки з 24.02.2015 р. по 22.07.2020 р. Таким чином, з урахування вищенаведених вимог, Відповідач мав би право на стягнення тільки з 22.07.2017 року, тобто до спливу трирічного строку до дня звернення Відповідача до нотаріуса. Крім того, що стосується стягнення пені, то у відповідності з ч.2 ст.258 ЦК України, до такого стягнення застосовується давність в один рік. Отже, стягнення Відповідачем з Позивачки заборгованості за тілом кредиту та пені в період з 24.02.2015 року по 22.07.2017 року незаконно у зв`язку із пропущенням строку, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису щодо стягнення зазначених складових заборгованості, що вказує на відсутність ознак безспірності заборгованості. На підставі викладеного, позивачка просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 22.07.2020 p., (зареєстровано в реєстрі за №3446) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості у розмірі 16387,20 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. В судове засідання представник позивача подав в суд заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Окрім того, представник позивача не погодився на урегулювання спору за участі судді. Представники відповідача в судове засідання не з`явились, однак направили до суду відзив, в якому позовні вимоги визнали, а також пропонували позивачу вирішити питання мировим шляхом. \~ \~ \~ \~Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Банк Руский Стандарт/«Банк Форвард», Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з проведення боргів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому порядку. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 04.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форвард» (код ЄДРПОУ: 34186061) та [PERSON] (далі - Позивач) укладений кредитний договір № 113678529 (далі - Кредитний договір). 25.02.2015р. ПАТ«Банк «Форвард» на підставі договору відступлення права вимоги № 25/02/15-1 відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35465907). 24.07.2018р. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення права вимоги № 201807-1/2 відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (код ЄРДПОУ: 35017877). 09.07.2020р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторінгу № 20-ФК відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ: 43311346 ). 13.04.2022р. Відповідач звернувся до Першого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису. У червні 2021 р. Позивач дізналася, що постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції Кобилко B.C. від 14.042021 р. відкрито виконавче провадження № 65132264 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (далі - Третя особа), зареєстрованого в реєстрі за №3446 від 22.07.2020 р., про стягнення з неї на користь Кредитним договором у розмірі 16387, 20 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: -12802,70 (дванадцять тисяч вісімсот дві) гривні 70 копійок - заборгованість за тілом кредиту; -2934,50 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн. 50 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; -600,00 (шістсот) гривень - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; -50,00 (п`ятдесят) гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Cуд вважає, що вищевказаний виконавчий напис було видано з порушенням законодавства зважаючи на наступне. Так зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та нечинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 22.07.2020 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. В матеріалах\~справи є\~копіязаяви\~на оформлення\~ кредитного договору,\~з \~якої вбачається, що договір кредиту нотаріально не посвідчений. Отже, враховуючи, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинними положеннями нормативно-правового акту Окрім того, відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Зазначені вимоги кореспондуються у пункті 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, згідно з якими нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Із заявою про вчинення виконавчого напису Відповідач звернувся 22.07.2020 р. щодо стягнення заборгованості з Позивачки з 24.02.2015 р. по 22.07.2020 р. Таким чином, з урахування вищенаведених вимог, Відповідач мав би право на стягнення тільки з 22.07.2017 року, тобто до спливу трирічного строку до дня звернення Відповідача до нотаріуса. Крім того, що стосується стягнення пені, то у відповідності з ч.2 ст.258 ЦК України, до такого стягнення застосовується давність в один рік. Отже, стягнення Відповідачем з Позивачки заборгованості за тілом кредиту та пені в період з 24.02.2015 року по 22.07.2017 року незаконно у зв`язку із пропущенням строку, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису щодо стягнення зазначених складових заборгованості, що вказує на відсутність ознак безспірності заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved