Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Первісний позивач\~ТОВ «Вінкомподілля»\~звернувся з\~позовом до\~суду до\~ [PERSON] ,\~Державного реєстратора\~виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради Бурлак\~В.В.,\~ \~Фермерського господарства\~«Хлібодар-АП»\~про визнання\~недійсними договорів\~оренди землі,\~який обґрунтовують тим, що 20.09.2010 року [PERSON] та ТОВ «Вінкомподілля», уклали договори оренди землі, а саме на земельну ділянку, площею 2,3302 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що вчинено запис від 21.10.2011 року за № 052060004002105 та на земельну ділянку, площею 2,3309 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що вчинено запис від 21.10.2011 року за № 052060004002104. В підтвердження позивачем надано відповідні реєстраційні справи з даними договорами та додатками до них. В п. 8 даних договорів оренди було передбачено, що договір укладено на 25 років, а за п. 43 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відтак, вищевказані договори оренди набрали чинності з моменту їх державної реєстрації 21.10.2011 року та закінчували дію 21.10.2036 року. [INFO] [PERSON] померла. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 30.05.2019 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. право власності на вищевказані земельні ділянки 30.05.2019 року було зареєстровано за [PERSON] , згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Про існування даних обставин позивачу стало відомо із заяви [PERSON] від 12.11.2019 року, в якій вона повідомляє про набуття права власності на земельні ділянки, перебування їх в користуванні позивача по жовтень 2019 року, але приховує те, що без припинення права користування цими земельними ділянками 25.06.2019 року уклала з ФГ «Хлібодар-АП» договори оренди цих же земельних ділянок. Згідно Інформаційної довідки № 192784711 від 12.12.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлакою В.В. 25.06.2019 року було зареєстровано право оренди вищевказаних земельних ділянок на підставі договору оренди землі № 8А від 25.06.2019 року, на земельну ділянку, площею 2,3302 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, якій було присвоєно кадастровий номер 0520682000:01:008:0008. Згідно Інформаційної довідки № 1927999986 від 12.12.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлакою В.В. 25.06.2019 року було зареєстровано право оренди вищевказаних земельних ділянок, а саме на підставі договору оренди землі № 9А від 25.06.2019 року, на земельну ділянку, площею 2,3309 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, якій було присвоєно кадастровий номер 0520682000:01:008:0007. Вказані договори оренди, укладені з ФГ «Хлібодар-АП» позивач вважає такими, що підлягають до визнання недійсними, в зв`язку з чим слід також скасувати їх державну реєстрацію. В процесі розгляду справи [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Вінкомподілля», який мотивує тим, що згідно договорів оренди землі від 20.09.10 за реєстровими №№052060004002104, 052060004002105 [PERSON] передала в оренду ТОВ «Вінкомподілля» належні їй на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, згідно державних актів №ВН047451, площею 2,3302га, кадастровий номер 0520682000:01:008:008 та №ВН047452 площею 2,3309га, кадастровий номер 0520682000:01:008:007, розташованих на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відповідно до п.8 зазначених договорів, строк дії договору становить 25 років. 01 квітня 2012 року до договорів оренди від 20.09.2010 року було складено Додаток, оформлений Угодами про зміну та доповнення договору оренди, якими сторони обумовили внесення змін умов строку оренди землі, зокрема, п.8 договорів оренди було викладено в наступній редакції «…договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк…». Даний договір було підписано сторонами, проте обов`язку щодо його державної реєстрації ТОВ «Вінкомподілля» виконано не було. Орендодавець [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом №№ННТ405633,ННТ404632 від 30.05.19 спадкоємцем зазначеного в даних свідоцтвах майна є її онука [PERSON] . Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті своєї бабусі вище вказані земельні ділянки, які, як зазначалось раніше, на час набуття нею спадщини, перебували в оренді у ТОВ «Вінкомподілля», на підставі відповідних договорів оренди від 20.09.2010 року. Зазначені договори оренди містять розділ «Зміна умов договору і припинення його дії», в якому сторони погодили та встановили умови припинення договору оренди та підстави для його розірвання. Так, положеннями п.37.4 договору оренди встановлено, що дія договору припиняється у разі смерті фізичної особи орендодавця. Отже, даним пунктом договорів оренди поряд з іншими підставами припинення цих договорів, сторони погодили, що смерть орендодавця однозначно є підставою для припинення договорів. Як вбачається з відзиву поданого [PERSON] на первісний позов, позовні вимоги нею не визнаються, виходячи і наступного. Відповідач [PERSON] є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 2,3302га, кадастровий номер 0520682000:01:008:008 та площею 2,3309га, кадастровий номер 0520682000:01:008:007, розташованих на території Іванівської сільської ради Вінницького району, Вінницької області. Набуття права власності на вищезазначені земельні ділянки відповідачкою [PERSON] відбулось після смерті [INFO] її бабусі [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом №№ННТ405633,ННТ404632 від 30.05.19. За життя [PERSON] з ТОВ «Вінкомподілля» було укладено договори оренди земельних ділянок від 20.09.10 за реєстровими №№052060004002104, 052060004002105 які є ідентичними за своїм змістом, згідно яких [PERSON] передала в оренду позивачу належні їй на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, згідно державних актів №ВН047451, площею 2,3302 га, кадастровий номер 0520682000:01:008:008 та №ВН047452 площею 2,3309 га, кадастровий номер 0520682000:01:008:007, розташованих на території Лука-Мелешківської ОТГ (Івановської сільської ради) Вінницького району, Вінницької області. Відповідно до п.8 зазначених договорів, строк дії договору становить 25 років. При цьому, звертає увагу суду на те, що 01 квітня 2012року до договорів оренди від 20.09.2010року було складено Додаток, оформлений Угодами про зміну та доповнення договору оренди, якими сторонами було внесено зміни до договору оренди щодо строку дії договору та змінено строк оренди з 25 років на 5 років. Дані договори було підписано сторонами, проте обов`язку щодо його державної реєстрації ТОВ «Вінкомподілля» виконано не було. Таким чином, відповідач обґрунтовано стверджує, що позивач ввів в оману орендодавця [PERSON] , яка була особою похилого віку, щодо строків дії договорів оренди та строків використання земельних ділянок. Відповідно до змісту п.9 договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у готівковій формі у розмірі 648,33грн. що становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно п.10 договору оренди обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Зазначені договори оренди містять розділ «Зміна умов договору і припинення його дії», в якому сторони погодили та встановили умови припинення договору оренди та підстави для його розірвання. Так, положеннями п.37.4 договору оренди встановлено, що дія договору припиняється у разі смерті фізичної особи орендодавця. Отже, даним пунктом договорів оренди сторони погодили, що смерть орендодавця є підставою для припинення договорів. З огляду на викладене, відповідач обґрунтовано вважала, що договори оренди землі від 20.09.2010року припинили свою дію 28 жовтня 2018 року в день смерті орендодавця [PERSON] , тобто їх припинення обумовлено настанням юридичного факту, який було погоджено сторонами умовами п.37.4 договорів оренди. Про смерть орендодавця та перехід права власності до відповідачки, остання повідомила позивача повідомленням від 31.05.2019 року, оформленим з дотриманням вимог ст.148-1 ЗК України. Крім цього, в даному повідомлені відповідач зазначила реквізити для сплати орендної плати за 2019 рік. Жодного реагування на дану вимогу зі сторони позивача не відбулось. Після письмового звернення від 31.05.2019 року, відповідач неодноразово, в усній формі та по телефону зверталась до ТОВ «Вінкомподілля» з вимогою про сплату орендних платежів. Після даного звернення відповідача представниками ТОВ «Вінкомподілля» в усній формі було відмовлено в поверненні земельної ділянки та повідомлено, що сплата орендної плати за поточний рік може відбутись виключно за однієї умови підписання нею нових договорів оренди з ТОВ «Вінкомподілля», які за своїм змістом та положеннями є ідентичними тим, які свого часу були укладені її бабусею. Надати письмову відповідь позивач відмовився. Така поведінка ТОВ «Вінкомподілля» та нехтування правами [PERSON] спонукали відповідачку шукати інших орендарів, яким на більш вигідних умовах можна здати в оренду належні їй земельні ділянки. На території Іванівської сільської ради знаходиться Фермерське господарство «Хлібодар АП», в користуванні якого перебуває значна кількість земельних ділянок. Ознайомившись з умовами договорів, які пропонує ФГ для власників земельних ділянок, зокрема, розмір орендної плати, умови оплати, строк дії договорів, тощо та порівнявши їх з умовами договорів, які пропонує ТОВ «Вінкомподілля» та надавши оцінку поведінці позивача, відповідач прийняла рішення про укладення з ФГ «Хлібодар АП» договорів оренди. 03.03.2020 року ФГ «Хлібодар-АП» було подано пояснення на первісний позов, за яким заявлені позовні вимоги ТОВ «Вінкомподілля» не визнаються в повному обсязі, в задоволені первісного позову просять відмовити з огляду на наступне. На території Лука-Мелешківської ОТГ (Іванівська сільської ради) знаходяться земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які їх власниками були передані в оренду Фермерському господарству «Хлібодар АП». Користування ФГ «Хлібодар АП» цими земельними ділянками здійснюється на підставі договорів оренди, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства. У червні 2019 року до ФГ «Хлібодар АП» звернулася [PERSON] , як власниця земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 2,3302га, кадастровий номер 0520682000:01:008:008 та площею 2,3309га, кадастровий номер 0520682000:01:008:007 з пропозицією укладення договорів оренди зазначених вище земельних ділянок, аргументувавши своє право на володіння та розпорядження ними, отриманням цих ділянок у спадщину. На підтвердження права власності на вказані земельні ділянки гр.. [PERSON] надала свідоцтво про смерть її бабусі [PERSON] та свідоцтва на право спадщини за заповітом від 30.05.2019 року. Перевіривши надані гр. [PERSON] документи, а також перевіривши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та іншого речового права наявність обтяжень на дані земельні і встановивши відсутність будь-яких обтяжень, ФГ «Хлібодар АП» прийнявши рішення про можливість укладення договорів оренди з [PERSON] . Укладення договорів оренди з [PERSON] в першу чергу аргументовано тим, що остання, як власник цих земельних ділянок, відповідно до положень ст.41 Конституції України яка кореспондується з положення ч.1 ст.319 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. По-друге, прийняття [PERSON] рішення щодо укладення договорів оренди з ФГ «Хлібодар АП» обумовлено економічною доцільністю, оскільки орендна плата за користування земельними ділянками є значно більшою, ніж та, що обумовлена в договорах оренди з ТОВ «Вінкомподілля» (п.9 договорів від 20.09.2010 року), крім того строк договорів оренди в договорах з ФГ «Хлібодар АП» становить 10 років,, на відміну від договорів з ТОВ «Вінкомподілля», в яких цей строк дорівнює 25 років. Отже, право [PERSON] на укладення договорів оренди з ФГ «Хлібодар АП» обґрунтовується правовими та економічними аспектами. Як вбачається з позовної заяви, основними аргументами позивача є те, що оскаржувані договори оренди були укладені в період чинності договорів оренди з ТОВ «Вінкомподілля» від 20.09.2010 року, які свого часу були оформлені з попереднім власником [PERSON] . Дані доводи позивача є хибними та такими, що суперечать змісту договорів оренди та положенням ст.32 Закону України «Про оренду землі». Так, згідно положень п.37.4 договорів оренди від 20.09.2010 року, дія договору припиняється у разі смерті фізичної особи орендодавця. Отже, даним пунктом договорів оренди сторони погодили, що смерть орендодавця є підставою припинення договорів. З відзиву на первісний позов, поданого Державним реєстратором Вінницької МР, вбачається, що позовні вимоги не визнаються. Вказують, що ст. 24 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Одночасно вказують, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пояснюють, що на день здійснення державної реєстрації права оренди землі за ФГ «Хлібодар-АП» державним реєстратором надіслано запити шляхом електронної взаємодії та отримано інформацію з Державного земельного кадастру, згідно якої відомості щодо наявності зареєстрованих договорів оренди на вищевказані земельні ділянки за ТОВ «Вінкомподілля» відсутні. Таким чином за відсутності підстав для відмови у вчиненні державної реєстрації прав у ч. 1 ст. 224 Закону, державним реєстратором на підставі поданих заявником документів у порядок визначений законодавством було здійснено державну реєстрацію прав оренди на спірні земельні ділянки. Позивачем ТОВ «Вінкомподілля» в установленому законом прядку було подано відповідь на відзив державного реєстратора, який мотивований наступним. Аргументи, наведені у вказаному відзиві, на думку первинного позивача не спростовують обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсними оспорюваних договорів, при цьому звертають увагу суду, що вимоги до державного реєстратора, який залучених як співвідповідача, позивачем зазначені в заяві про уточнення позовних вимог, в яких доведено вчинення державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлак Вікторією Вікторівною порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції, чинній на момент здійснення реєстраційних дій. Відповідач Державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлак Вікторія Вікторівна стверджує, що на день здійснення державної реєстрації права оренди землі за Фермерським Господарством «Хлібодар-АП» державним реєстратором надіслано запити шляхом електронної взаємодії та отримано інформацію з Державного земельного кадастру, згідно якої відомості щодо наявності зареєстрованих договорів оренди на вищевказані земельні ділянки за ТОВ «Вінкомподілля» відсутні. В дійсності, договір оренди землі, укладений 20.09.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Вінкомподілля» щодо земельної ділянки площею 2,3302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить орендодавцю на підставі державного акту серія ВН № 047452, зареєстровано у Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2011 року за № 052060004002105 по Іванівській сільській раді. Про реєстрацію договору зроблено відповідний запис на п`ятій сторінці вказаного договору оренди землі. Договір оренди входить до складу реєстраційної справи на земельну ділянку кадастровий номер 0520682000:01:008:0008. Також, договір оренди землі, укладений 20.09.2010 року між [PERSON] ТОВ «Вінкомподілля» щодо земельної ділянки площею 2,3309 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить орендодавцю на підставі державного акту серія ВН № 047451, зареєстровано у Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2011 року за № 052060004002104 по Іванівській сільській раді. Про реєстрацію договору зроблено відповідний запис на п`ятій сторінці вказаного договору оренди землі. Договір оренди входить до складу реєстраційної справи на земельну ділянку кадастровий номер 0520682000:01:008:0007. Обидва записи про реєстрацію договорів в Управління Держкомзему у Вінницькому районі підписані головним спеціалістом Т.В. Будковською та скріплені печаткою Управління Держкомзему у Вінницькому районі. Таким чином, інформація співвідповідача не відповідає дійсності, а твердження щодо вчинення дій та отриманих відомостей із Державного земельного кадастру не підтверджена жодними доказами, які відповідають вимоги ЦПК України. Натомість в матеріалах справи наявні докази того, що право оренди спірних земельних ділянок було зареєстровано за ТОВ «Вінкомподілля» у Державному реєстрі земель, про що свідчать відповідні витяги, зокрема, в матеріалах спадкової справи. Отже, відповідачем Державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлакою В.В. було порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції, чинній на момент здійснення реєстраційних дій), що призвело до подвійної реєстрації договорів оренди та порушення прав позивача. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що доводи відзиву проти позову відповідача Державного реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлакою В.В. є безпідставними і незаконними, а тому не можуть бути підставою для відмови у задоволенні первісного позову. Позивачем ТОВ «Вінкомподілля» у наданий судом строк було подано відзив на зустрічний позову [PERSON] за яким заявлені позовні вимоги не визнаються, виходячи із наступного. В зустрічній позовній заяві доводиться позиція щодо припинення договорів оренди землі від 20.09.2010 за реєстровими номерами №№ 052060004002104, 052060004002105, укладеними з [PERSON] , у зв`язку з підписанням Угод від 01.04.2012 року до вказаних договорів. У вказаній угоді п. 8 договорів оренди було викладено в наступній редакції: «…договір укладено на 5 років. Після закінчення договору оренди Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк…». Як стверджується в зустрічній позовній заяві, даний договір було підписано сторонами, проте обов`язку щодо його державної реєстрації ТОВ «Вінкомподілля» виконано не було. Дана позиція являється хибною з наступних підстав. В п. 8 зазначених вище договорів було передбачено, що договір укладається на 25 років, а за п. 43 набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Орендні правовідносини регулюються, зокрема, Законом від от 06.10.1998 року 161-XIV «Про оренду землі» и безпосередньо договором оренди земельної ділянки. Переліку підстав, по яким в договір можуть вноситися зміни, даний закон не містить. В ньому сформульовано лише загальне правило: зміна умови договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін (ст. 30). Зауважують, що в Угоді про зміну та доповнення договору оренди землі, укладеній по кожному договору, не зазначено, що вона є невід`ємною частиною договору. Додаткова угода, згідно з її текстом, укладена в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін. Додаткова угода має просту письмову форму та не містить відміток про її державну реєстрацію. Таким чином, додаткова угода до договору оренди землі підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо додаткова угода не зареєстрована вона не може вважатися вчиненою (укладеною). В зустрічній позовній заяві обґрунтовується припинення з 28.10.2018 року договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 0520682000:01:008:0008 та 0520682000:01:008:0007, укладених між [PERSON] та ТОВ «Вінкомподілля» 20.09.2010 року з посиланням на пункт 37.4 договору, норми ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України, ст. 32, Закону України «Про оренду землі» та дотриманням відповідачем 1 вимог ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України. Як доказ дотримання відповідачем 1 вимог ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України надано копію повідомлення [PERSON] від 31.05.2019 року щодо смерті орендодавця [PERSON] , набуття права власності на вказані земельні ділянки та небажання продовжувати укладені договори оренди, укладені з бабусею. Також надано копію опису вкладення до цінного листа від 31.05.2019 року № 2100453050898. Проаналізувавши умов договорів від 20.09.2010 року, зокрема, в 43 за яким договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації й виходячи з вищевказаних положень чинного законодавства України та врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо їх застосування можна дійти однозначного висновку про те, що дані договори оренди можуть вважатись припиненими з моменту проведення відповідної державної реєстрації їх припинення. В даній ситуації [PERSON] як спадкоємець [PERSON] не зверталась до державного реєстратора із заявою про припинення договорів оренди від 20.09.2010 року, зокрема, з підстав смерті орендаря, а натомість без здійснення державної реєстрації їх припинення уклала інші договори оренди з ФГ «Хлібодар-АП», право оренди яких за цим підприємством було зареєстровано державним реєстратором, що призвело до виникнення подвійної реєстрації права оренди, що прямо суперечить вимогам Закону. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. \~ \~ \~ \~Державний реєстратор Вінницької МР Бурлака В.В. також подала відзив на позов згідно якого в задоволені позову просить відмовити повністю. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Вінкомподілля» - адвокат Піпко А.М. позов під тримав на підставах та за обставин викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнав за обставин та на підставах викладених у позові та відзиві. В подальшому надав суду заяву за якою просив закінчити розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Левицька-Корчун В.І. первинний позов не визнали на підставах та за обставин викладених у відзиві. Позов [PERSON] підтримали за обставин та на підставах викладених у позові [PERSON] . В подальшому надав суду заяву за якою просили закінчити розгляд справи у їх відсутність. Державний реєстратор Вінницької МР Бурлака В.В. в судовому засіданні суду показала, що зареєструвала договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ФГ Хлібодар-АП» на законних підставах. Даних про укладення оренди землі з іншим суб`єктом не було, тому нею було проведено реєстрацію. Вважає, що нотаріус при проведенні переходу права власності на земельні ділянки до спадкоємця не вніс дані про попередні договори оренди, що і привело до подвійної реєстрації. В подальшому, надала суду заяву за якою просить завершити справу у її відсутність. Відповідач ФГ «Хлібодар-АП» в особі свого представника - Люлькіс І.М. позов ТОВ «Вінкомподілля» не визнали на підставі та за обставин указаних у відзиві. Представник суду показала, що нові договори оренди були укладені на законних підставах. Дані про реєстрацію оренди за ТОВ «Вінкомподілля» у відповідному Реєстрі були відсутні, попередній орендар помер, а отже підстав для визнання договорів оренди землі з ФГ «Хлібодар-АП» відсутні. В подальшому, надала суду заяву за якою просить завершити справу у її відсутність. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмовій заяві та клопотанні, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.09.2010 року [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінкомподілля», уклали договори оренди землі, а саме на земельну ділянку, площею 2,3302 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 21.10.2011 року за № 052060004002105 та на земельну ділянку, площею 2,3309 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 21.10.2011 року за № 052060004002104 (т.1, а.с. 8-16, 17 -25). В п. 8 даних договорів оренди було передбачено, що договір укладено на 25 років, а за п. 43 набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відтак, вищевказані договори оренди набрали чинності з моменту їх державної реєстрації 21.10.2011 року та закінчували дію 21.10.2036 року. 01 квітня 2012 року до договорів оренди від 20.09.2010 року було складено Додаток, оформлений Угодами про зміну та доповнення договору оренди, якими сторони обумовили внесення змін умов строку оренди землі, зокрема, п.8 договорів оренди було викладено в наступній редакції «…договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк…». Даний договір було підписано сторонами, проте обов`язку щодо його державної реєстрації ТОВ «Вінкомподілля» виконано не було (т.1, а.с. 129-130). [INFO] [PERSON] померла. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 30.05.2019 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. право власності на вищевказані земельні ділянки 30.05.2019 року перейшло та було зареєстровано за [PERSON] (т.1 а.с. 59-116). В подальшому, згідно Інформаційної довідки № 192784711 від 12.12.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлакою В.В. 25.06.2019 року було зареєстровано право оренди на земельну ділянку, площею 2,3302 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520682000:01:008:0008 за ФГ «Хлібодар-АП» на підставі відповідного договору оренди № 8А від 25.06.2019 року (т.1, а.с. 28). Також, згідно Інформаційної довідки № 1927999986 від 12.12.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлакою В.В. 25.06.2019 року було зареєстровано інше право оренди на земельну ділянку, площею 2,3309 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520682000:01:008:0007, за ФГ «Хлібодар-АП» на підставі договору оренди землі № 9А від 25.06.2019 року, (т.1, а.с. 27). Орендодавцем вказаних земельних ділянок є [PERSON] . Із положень\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~вбачається, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі\~затверджується Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Частинами 1, 2 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Вищевказане кореспондується з частиною першою\~статті 93 ЗК України\~- право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до частини третьої\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 207 ЦК України\~встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 у подібній справі зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння\~визнання правочину\~недійсним як\~способу захисту\~є усталеним\~у судовій\~практиці. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». Тобто, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)(ст.215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України). В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Положеннями ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2\~ст.\~90\~ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2\~ст. 152 ЗК України\~встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що частиною 4\~статті 25 ЦК України\~передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Судом встановлено, що [PERSON] набула спірні земельні ділянки у власність правомірно, в порядку спадкування за заповітом, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про реєстрацію права оренди ФГ «Хлібодар-АП», тобто згідно з вказаним записом на час його вчинення був наявний відповідний договір, за яким досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору оренди землі. Орендодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, правоздатність [PERSON] була припинена 28.10.2018 р. Договори оренди землі укладені між [PERSON] та ТОВ «Вінкомподілля» від 20.09.2010 року містять розділ «Зміна умов договору і припинення його дії», в якому сторони погодили та встановили умови припинення договору оренди та підстави для його розірвання. Так, згідно з положеннями п.37.4 договору оренди встановлено, що дія договору припиняється у разі смерті фізичної особи орендодавця. Отже, даним пунктом договорів оренди поряд з іншими підставами припинення цих договорів, сторони погодили, що смерть орендодавця є окремою підставою для припинення договорів. Оскільки припинення дії вказаних договорів оренди оспорюється стороною первинного позивача ТОВ «Вінкомподалля», суд вважає доведеним та таким, що підлягає до задоволення позов [PERSON] щодо визнання договорів від 28.10.2010 р. припиненими з моменту смерті орендодавця [PERSON] , у відповідності до п. 37.4 договору оренди землі від 28.10.2010 р. Щодо вимоги ТОВ «Віномпоаділля» про визнання недійсними договорів оренди землі від 25.06.2019 р. за №№8-А, 9-А, укладених між [PERSON] та ФГ «Хлібодар-АП», суд враховує, що попередні договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ТОВ «Вінкомподалля», були припинені з моменту смерті орендодавця [PERSON] - [INFO] і продовжені з новім власником земельних ділянок не були. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ФГ «Хлібодар-АП»,, відповідають вимогам закону, зокрема, ст.93 ЗК України, ст.ст. 13,14,16 ЗУ «Про оренду землі» , а отже, порушення вимог ст.203 ЦК України судом не встановлено, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вінкомподілля» про визнання договорів оренди землі від 25.06.2019р. слід відмовити. Оскільки, вимоги щодо визнання протиправними та скасування державної реєстрації договорів оренди землі від 27.06.2019р. є похідними від становлення недійсності договорів оренди землі від 25.06.2019р., суд вважає, що підстави для скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлаки Вікторії Вікторівни, яке датоване 27.06.2019 року, з індексним номером 47535695, в частині державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,3302 га із кадастровим номером земельної ділянки 0520682000:01:008:0008, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за фермерським господарством «Хлібодар-АП» (Код ЄДРПОУ 35346306, 23250, Вінницька область, Вінницький район, с. Іванівка, вул. Шевченка, буд. 4) на підставі договору від 25.06.2019 № 8А; скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлаки Вікторії Вікторівни, яке датоване 27.06.2019 року, з індексним номером 47534020, в частині державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,3309 га із кадастровим номером земельної ділянки 0520682000:01:008:0007, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за фермерським господарством «Хлібодар-АП» (Код ЄДРПОУ 35346306, 23250, Вінницька область, Вінницький район, с. Іванівка, вул. Шевченка, буд. 4) на підставі договору від 25.06.2019 № 9А не доведені, тому позов ТОВ «Вінкомподілля» в цій частині до задоволення також не підлягає. Згідно з ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача [PERSON] адвокатом Левицькою-Корчун В.І. надано належні та допустимі докази на підтвердження стягнення судових витрат на правничу допомогу у фіксованому розмірі погодженому сторонами в розмірі 15\~000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved