Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просила виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 56/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 38,1 кв. м. в тому числі: коридор (2-1) площею 10,2 кв.м, комора (2-2) площею 2,4 кв.м., кухня (2-3) площею 5,6 кв.м, житлова кімната (2-4) площею 11,9 кв.м, житлова кімната (2-5) площею 13,0 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 13,2 кв.м, коридор (2-7) площею 5,9 кв.м, господарські будівлі та споруди - хлів (Б), погріб (б), гараж (Е) та визнати за нею право власності в цілому на зазначений об`єкт нерухомого майна та припинити її право спільної часткової власності на 56/100 частку житлового будинку по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 56/100 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Власником іншої частини домоволодіння є відповідачка. Вказує, що земельна ділянка, на якій розташована належна їй частина житлового будинку, перебуває у її користуванні. Належний сторонам житловий будинок поділений на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, які використовуються для проживання однієї сім`ї. Частини будинку відокремлені стіною і мають окремі виходи з вулиці. Кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, що підтверджується висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 29 жовтня 2021 року за № 2. Оскільки позивач не може вільно володіти та користуватись належною їй частиною житлового будинку, зокрема без згоди співвласника зареєструвати місце проживання членів сім`ї, оформити субсидію та приватизувати земельну ділянку, на якій розташована належна їй частина житлового будинку, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 56/100 частки володіння, розташованого по [ADDRESS] . Власником іншої частини домоволодіння є відповідачка. Частка домоволодіння кожного з них є фактично окремим об`єктом нерухомого майна - має самостійний вхід та комунікації. Частка домоволодіння позивачки складається з приміщень житлового будинку загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м. в тому числі: коридор (2-1) площею 10,2 кв.м, комора (2-2) площею 2,4 кв.м., кухня (2-3) площею 5,6 кв.м, житлова кімната (2-4) площею 11,9 кв.м, житлова кімната (2-5) площею 13,0 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 13,2 кв.м, коридор (2-7) площею 5,9 кв.м, господарські будівлі та споруди - хлів (Б), погріб (б), гараж (Е). Належний сторонам житловий будинок поділений на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, які використовуються для проживання однієї сім`ї. Частини будинку відокремлені стіною і мають окремі виходи з вулиці. Кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. Вищезазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні [PERSON] . Згідно висновку КП «Старокостянтинівське міське БТІ» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками домоволодіння [ADDRESS] може бути поділено на два самостійні об`єкти нерухомого майна із виділенням [PERSON] приміщень житлового будинку загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м. в тому числі: коридор (2-1) площею 10,2 кв.м, комора (2-2) площею 2,4 кв.м., кухня (2-3) площею 5,6 кв.м, житлова кімната (2-4) площею 11,9 кв.м, житлова кімната (2-5) площею 13,0 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 13,2 кв.м, коридор (2-7) площею 5,9 кв.м, господарські будівлі та споруди - хлів (Б), погріб (б), гараж (Е). Відповідно до цього висновку їм належить відповідно 44/100 та 56/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі № 1-1711 від 24 жовтня 2015 року ( [PERSON] ) та свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі № 1217 від 11 жовтня 2002 року ( [PERSON] ). Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: паспортними даними позивачки; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2002 року, виданим державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області; висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 2 від 29 жовтня 2021 року; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] ; матеріалами інвентарної справи на будинковолодіння [ADDRESS] , матеріалами інвентарної справи №1765. Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до роз`ясень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Оскільки виділ належної позивачці частки із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, тому її позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд виходить з того, що вимоги про їх відшкодування позивачем не заявлялись.

Outcome: approved