Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що на обліку управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради перебуває дитина, яка залишилась без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , з причин, що її мати, [PERSON] , покинула дитину в пологовому будинку, про що був складений відповідний акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ. Відповідачі є батьками покинутої дитини, відомості про батьків записані відповідно до ст. 133 СК України. Місце знаходження матері дитини на теперішній час не встановлено. Батько знаходиться в місцях позбавлення волі. На теперішній час розпорядженням голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР від 12.02.2021 року дитині призначено опікуна. Таким чином, відповідачі самоусунулись від виховання дитини, тому позивач просить позбавити їх батьківських прав щодо дитини, а також стягнути аліменти на користь опікуна в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не визнає [PERSON] своєю донькою, оскільки з 2017 року знаходиться в місцях позбавлення волі, з дружиною побачень не мав. Має намір звернутись до суду з позовом про оспорювання батьківства. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на обліку управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування, оскільки її мати, яка назвалась як [PERSON] покинула дитину в пологовому будинку, про що був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку від 25.08.2020 КНП ММР «Пологовий будинок №2». Батьками малолітньої дитини є відповідачі по справі, відомості до актового запису про народження внесені відповідно до ст. 133 СК України. З народження дитини батьки самоусунулись від виховання та утримання дитини, не цікавились її розвитком та станом здоров`я. При цьому батько дитини не вважає себе біологічним батьком дитини та має намір оспорювати своє батьківство у судовому порядку. Органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітньої дитини [PERSON] . Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідачам чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачі не виконують батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що батьки дитини свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення їх батьківських прав. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] не позбавлений права оспорити своє батьківство у судовому порядку. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На теперішній час законним представником дитини є опікун [PERSON] згідно до розпорядження голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР від 12.02.2021року, таким чином саме вона має звертатись до суду з вимогою про стягнення аліментів та визначати їх розмір та спосіб стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн. з кожного.

Outcome: partial