Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14 грудня 2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення юридичних фактів та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Кисла Дубина Сумського району Сумської області помер брат її баби [PERSON] ,\~який на\~день смерті\~був зареєстрований\~та проживав\~за вказаною\~адресою один.\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина на\~все належне\~йому майно\~та майнові\~права.\~Зокрема,\~до складу\~спадщини входить\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності СГАПТЗТ\~«Мирний»,\~розміром 5,57\~умовних кадастрових\~гектарів без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~померлому на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №\~0159449,\~виданого 17.12.1996\~на підставі\~розпорядження Білопільської\~райдержадміністрації від\~10.12.1996\~за №\~353.\~Після смерті\~ [PERSON] \~фактично спадщину\~прийняла його\~мати [PERSON] ,\~тобто її\~прабаба,\~яка здійснила\~його поховання\~та зберігала\~особисті речі\~померлого.\~ [PERSON] \~на день\~своєї смерті\~ [INFO] ,\~проживала разом\~із бабою\~позивача -\~ [PERSON] в\~с.\~Кисла Дубина\~Сумської області.\~За життя\~ [PERSON] \~мала право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності СГАПТЗТ\~«Мирний»,\~розміром 5,57\~умовних кадастрових\~гектарів без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~померлому на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №0159988, виданого 17.12.1996 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 10.12.1996 за № 353. Після смерті прабаби [PERSON] , в управління спадковим майном останньої, вступила [PERSON] шляхом здійснення її поховання та розпорядженням особистими речами померлої. Баба позивача [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк, де на момент смерті проживала разом із дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] (дочкою [PERSON] ), останнім [PERSON] за життя заповіла все належне їй на день смерті, майно. Одна із спадкоємців, [PERSON] прийняла частину спадкового майна. Маючи намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця позивач звернулась до нотаріуса, проте в оформленні спадщини на вищевказані земельні частки (пай) їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та розбіжністю написання прізвищ власників земельних часток. Зазначає, що через вказані обставини, вона не може реалізувати своє право на спадщину. Крім того, встановлення юридичного факту їй необхідно для оформлення спадщини на земельні частки (паї), як спадкоємцю за заповітом після [PERSON] . Вважає, що вирішити проблемне питання у досудовому порядку неможливо з вказаних вище причин, а тому просить суд встановити юридичний факт родинних відносин та визнати за нею право на спадкове майно. Посилаючись на\~викладені вище\~обставини,\~із врахуванням\~уточнених позовних\~вимог,\~позивач просить : - встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право на Ѕ частину земельної частки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0159988, виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації 10.12.1996 року № 353; -визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право на Ѕ частину земельної частки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Павлівської сільської ради, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0159449, на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації 10.12.1996 року № 353. Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а. с. 52 ). Представник відповідача\~ Білопільської\~міської ради\~Сумської області\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явився.\~Міський голова\~надіслав клопотання\~про розгляд справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 51 ). Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась без повідомлення причин. Згідно із ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16 грудня 2021 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 38-39). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьками останньої були [PERSON] та [PERSON] , який записаний також батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 11, 13). 14 січня 1962 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу і зазначенням відомостей про другого з подружжя. Останні є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 10, 12). В свою чергу [PERSON] , є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-9). Також встановлено,\~що [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~мав право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі, яка перебувала\~у колективній\~власності СГАПТЗТ\~«Мирний»,\~розміром 5,57\~умовних кадастрових\~гектарів без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~право на\~яке належало\~померлому на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №0159449, виданого 17.12.1996 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 10.12.1996 за № 353 (а. с. 16, 18). [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та фактично проживав один в с. Кисла Дубина Сумського району Сумської області. Його мати, [PERSON] вступила у володіння спадковим майном шляхом догляду та розпорядженням речами домашнього вжитку, що підтверджує довідка Павлівського старостату від 01.12.2021 (а. с. 26). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] у м.\~Донецьк померла [PERSON] (а. с. 14). Згідно із довідкою Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області у землях СГАПТЗТ «Мирний», яке посвідчене сертифікатом серії СМ №0159988 від 17 грудня 1996 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року №353. Оригінал сертифікату зберігається у Відділі (а. с. 19). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 січня 2021 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2021 року, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , а також встановлено юридичний факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0159988 (а. с.20 зворотна сторона). Відповідно до довідки Павлівського старостату [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в с. Кисла Дубина Білопільського району Сумської області. Після смерті померлої її дочка [PERSON] розпоряджалась речами померлої, зберігала документи на спадкове майно, фактично прийняла спадщину. Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався (а. с. 25). [INFO] у м. Донецьк померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15). Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 26 січня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 180, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На момент смерті [PERSON] проживала разом із [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17, 24). Рішенням суду\~від 07\~вересня 2021 за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] визнано право на 1/2 частину земельної частки (паю), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0159988 від 17 грудня 1996 року, виданий згідно з розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року №353 на ім`я [PERSON] (а. с. 20-21). Разом з цим, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 23). Із інформаційної довідки, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що Дев`ятою Донецькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 158/2012 після [PERSON] , яка померла [INFO] ,та видано свідоцтво\~06.09.2012 (а. с. 44). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 11 постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не права власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Висновки суду. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Так, доведено, що спадщину після смерті [PERSON] , у тому числі й право на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектар, розташованих на території Павлівської сільської ради, які є предметом розгляду, в установленому законом порядку прийняла одна із спадкоємець за заповітом - онука [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, позивач не змогла юридично оформити свої спадкові права після баби [PERSON] , через розбіжність у написанні прізвища власника майна [PERSON] , та необхідністю встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] . Таким чином, позивач має право на спадкування земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 умовних кадастрових гектарах на території Павлівської сільської ради Сумської області відповідно до сертифікатів серії СМ №0159988 та № 0159449, а відтак, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог позивача, оскільки право останньої порушено і підлягає судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved