Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У позові вказував, що на розгляді Вижницького районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ч.2 ст.296 КК України, у якому він є потерпілим. Так, 15.10.2018 року біля 03.00 год. [PERSON] разом з [PERSON] , рухалися на автомобілі марки «ВАЗ» по вул. Першотравневій в с. Коритне Вижницького району, в напрямку центру села. В цей час у попутному їм напрямку йшов він та [PERSON] , і біля них зупинився автомобіль, після чого [PERSON] та [PERSON] вийшли з автомобіля, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виражалось в зневажливому ставленні до громадського порядку, існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки, діючи зухвало та висловлюючи своєю поведінкою зверхність над [PERSON] та ним, безпричинно вчинили конфлікт, під час якого [PERSON] побоюючись отримати тілесні ушкодження втік з місця пригоди. Надалі [PERSON] та [PERSON] продовжуючи свій злочинний умисел, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу та перевагу у фізичній силі, діючи з особливою зухвалістю, почали наносити йому удари руками в різні ділянки тіла та обличчя, внаслідок чого він не втримавшись на ногах упав на землю, однак останні не зважаючи на це, продовжили наносити йому удари руками та ногами в обличчя, голову та грудну клітку. Внаслідок вищевказаних, умисних, протиправних та спільних дій [PERSON] та [PERSON] йому були спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №9 від 26.01.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначив, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів, йому прийшлося лікуватись, проходити відповідні обстеження, перебувати на стаціонарному лікуванні, знаходився в лікарні з 15.10.2018 року по 26.10.2018 року та з 29.10.2018 року по 16.11.2018 року. За час лікування за власні кошти ним були придбані ліки на суму 6181,00 грн, що підтверджується фіскальними чеками, які додаються. Також за рекомендацією лікарів мати придбала продукти для його посиленого харчування, на що витратила 3000,00 грн. Також матері приходилося наймати транспорт, щоб поїхати до м. Вижниця, м. Вашківці та м. Чернівці, і на це йшли відповідні затрати, які оцінює на 1500,00 грн. Таким чином загальна матеріальна шкода складає 10181,00 гривень. Протиправними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] йому завдана моральна шкода, яка проявилася у: фізичному болю та стражданнях, яких зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе; приниженні його честі та гідності. У результаті побиття, перебував у шоковому стані, погіршилося самопочуття, настрій, погіршився апетит, не може спати у ночі. Його родина дуже переживала. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідачів), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди оцінює в 50 000,00 гривень. Просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 10181,00 грн та моральну шкоду в сумі 50000,00 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні представник позивача адвокат Клим В.Г. заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомили. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Ковалюк М.Г. заявлений позов не визнав, вважав безпідставним. Зазначив, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі мінімальної заробітної плати. Суд, заслухавши представників сторін адвокатів Клима В.Г., Ковалюка М.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] та його представником адвокатом Климом В.Г. надано такі докази: - копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12018260060000416 від 16.10.2018 року за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, потерпілим у якому є [PERSON] ; - копію виписки з акта МСЕК до довідки серії 12 ААБ №857327 від 30.09.2020 року, згідно якої [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, безтерміново; - копію висновку експерта №9 від 26.01.2019 року, згідно якого - на підставі проведеної експертизи [PERSON] , 1989 року народження, за даними медичних документів встановлено: 1. [PERSON] , 1989 року народження знаходився на стацлікуванні у Вижницькій ЦРЛ з 15.10.2018 року по 26.10.2018 року та у Вашківській РЛ з 29.10.2018 року по 16.11.2018 року з діагнозом: Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забої обличчя і лівої половини грудної клітки в зоні 8-12 ребер. Викривлення носової перегородки. Генералізована епілепсія. 2. У [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні садна обличчя, китиць, садно в лівій скроневій ділянці, садно на правому колінному суглобі, струс головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути від неодноразової дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, можливо їх виникнення від ударів кулаками, ногами та головою, при обставинах та в строк викладених в ухвалі суду та в своїх показах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. 3. Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню із прискоренням чи без такого є малоймовірним; - копію висновку експерта №028 від 10.06.2021 року, згідно якого - на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи №713/40/20 провадження №1-кп/713/14/21 по факту визначення стану здоров`я [PERSON] , 1989 року народження, даних медичних документів на його ім`я, даних первинної судово-медичної експертизи, відомих обставин справи та у відповідності з наявними питаннями, надано наступні висновки: 1. З медичної карти амбулаторного хворого на ім`я [PERSON] , а саме запису невропатолога відомо, що він страждає на «Генералізовану епілепсію, з тоніко-клонічними розладами з частотою 1-2 рази в добу, та з помірною лікворною гіпертензією. З подальших записів відомо, що підекспертний періодично звертається до невропатолога зі сталими скаргами і йому призначається лікування у вигляді лікарських засобів Valprocom chrono 500 mg та Lamotrini 0,1. 2. [PERSON] з 15.10.2018 року по 26.10.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Вижницької ЦРЛ з діагнозом: ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку. Забій обличчя і правої половини грудної клітки в зоні 8-12 ребра. Супутній: Викривлення носової перегородки. Генералізована епілепсія. У подальшому, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні: - з 08.04.2019 року по 19.04.2019 року, у Вижницькій ЦРЛ з діагнозом: Наслідки перенесеної ЗЧМТ (15.10.18 р.). Струс головного мозку, стійка цефалгія, помірна лікворна гіпертермія, легкий вестибуло-атактичний синдром. Генералізована епілепсія з тоніко-клонічними судомами (4-5 р за добу). Виражена післятравматична шийно-грудна радикулопатія, стійкий больовий м`язово-тонічний с-м. Забій обличчя і правої половини грудної клітки в зоні 8-12 ребра. Супутній: Викривлення носової перегородки. Генералізована епілепсія; - з 05.05.2019 року по 17.08.2019 року у Вашківецькій філії Вижницької ЦРЛ з діагнозом: Наслідки перенесеної ЧМТ (2018 р.). Післятравматична енцефалопатія II ст. з артеріальною гіпертензією. Стійка цефалгія, помірна лікворна гіпертензія, помірний вестибуло-атактичний с-м, астенічний розлад. Епілепсія з частими приступами (2-3 рази за добу); - з 10.03.2020 року по 21.03.2020 року у Вашківецькій філії Вижницької ЦРЛ з діагнозом: Наслідки перенесеної ЧМТ (2018 р.). Післятравматична енцефалопатія II ст. з артеріальною гіпертензією, помірна лікворна гіпертензія, цефалгія, виражений вестибуло-атактичний с-м, астенічний розлад. Епілепсія з частими приступами (09.03.20 р., 10.03.20 р.); - з 23.07.2020 року по 03.08.2020 року у Вижницькій ЦРЛ з діагнозом: Ідіопатична епілепсія, генералізовані тоніко-клонічні напади з частотою 3-4 рази за добу. Помірний вестибуло-атактичний синдром; - 02.10.2020 року по 13.10.2020 року у Вижницькій ЦРЛ з діагнозом: Генералізована епілепсія, генералізовані тоніко-клонічні напади з частотою 1-2 рази за добу. Помірний вестибуло-атактичний синдром; - з 09.01.2021 року по 22.01.2021 року у Вижницькій РЛ з діагнозом: Генералізована епілепсія, генералізовані тоніко-клонічні напади з частотою 3-5 рази на місяць. Виражена лікворно-венозна дисциркуляція, стійка цефалгія. Супутній: Хронічний простатит, загострення. Хронічна затримка сечі. Синдром подразливого кишківника. 3. Встановлений в медичній карті стаціонарного хворого на ім`я [PERSON] діагноз «струс головного мозку» (від 15.10.2018 р.) підтверджено суб`єктивними скаргами на головний біль, запаморочення, нудоту та неврологічними симптомами - хиткість в позі Ромберга, ригідність потиличних м`язів, нечіткість при виконанні пальце-носової проби, високі сухожильні рефлекси. Наведені неврологічні симптоми не є патогномонічними (специфічними) симптомами струсу головного мозку. Вказана вище клінічна картина не диференційована від подібних скарг та симптомів, притаманних основному захворюванню, на яке [PERSON] страждає з дитинства, а саме генералізовану епілепсію із частими (до 4-5 разів на день) епілептичними нападами. Таким чином, при проведенні дійсної експертизи та оцінці ступеню важкості тілесних ушкоджень, які були виявлені на тілі [PERSON] на момент проведення первинної судово-медичної експертизи, діагноз «Стус головного мозку», як і термін перебування підекспертного на стаціонарному лікуванні з приводу лікування цієї патології комісія експертів не приймала до уваги як не підтверджений об`єктивними та неврологічними симптомами. З тих же причин не приймався до уваги також і термін струсу головного мозку. 4. При проведенні первинної судово-медичної експертизи у [PERSON] були виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні садна обличчя, китиць, садно в лівій скроневій ділянці, садно на правому колінному суглобі. Дані тілесні ушкодження виникли від неодноразової дії твердих тупих предметів або при ударах об такі, у тому числі, можливо, і від ударів кулаками, ногами та головою за обставин та в термін, вказаний у фабулі в ухвалі суду, відносяться до легких тілесних ушкоджень. 5. Приймаючи до уваги вищенаведене, комісія експертів вважає не актуальним формулювання відповіді на питання щодо наявності зв`язку між погіршенням стану здоров`я [PERSON] та фактом спричинення йому тілесних ушкоджень 15.10.2018 року; - копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4264, виданої КУ «Вижницька ЦРЛ», згідно якої - [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» з 15.10.2018 року по 26.10.2018 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій обличчя і правої половини грудної клітки в зоні 8-12 ребра і йому було призначено відповідне лікування; - копії фіскальних чеків неналежної якості, з частини яких неможливо встановити дати придбання ліків, з інших - ще й суми та назви препаратів; - копії епікризів з історії хвороби №1567, №726 та №1337 неналежної якості, які неможливо прочитати; - копію комп`ютерної томографії від 22.10.2018 року та копії висновків проведеної діагностики [PERSON] від 31.10.2018 року, згідно яких позивач проходив відповідні діагностичні обстеження та йому було встановлено та підтверджено відповідні медичні діагнози; - копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2788, виданої КНП «Вижницька РЛ», згідно якої - [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Вижницька РЛ» з 02.10 по 13.10.2020 року за раніше встановленим діагнозом; - копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2059, виданої КНП «Вижницька РЛ», згідно якої - [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Вижницька РЛ» з 23.07 по 03.08.2020 року за раніше встановленим діагнозом; - копію вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.10.2021 року по справі №713/40/20 провадження №1-кп/713/14/21, яким [PERSON] визнано невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.1 ст.125 ч.1 КК України та виправдано, згідно п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень в дохід держави. На підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Даним вироком встановлено, що [PERSON] , 15.10.2018 року біля 03.00 год., спільно із [PERSON] рухаючись на автомобілі марки ВАЗ (номерний знак не встановлено) по автодорозі в с. Коритне по вул. Першотравнева, в напрямку центру с. Коритне, помітили, як по вулиці у попутному напрямку йшли [PERSON] та [PERSON] .. В подальшому, зупинилися біля вказаних осіб, після чого [PERSON] та [PERSON] вийшли з автомобіля, з метою з`ясування обставин раніше виниклого конфлікту. В подальшому [PERSON] умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити [PERSON] удари руками в різні ділянки тіла та обличчя, внаслідок чого потерпілий [PERSON] не втримавшись на ногах упав на землю, а [PERSON] продовжив наносити потерпілому удари. Внаслідок вищевказаних, умисних, протиправних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден обличчя, китиць, садно в лівій скроневій ділянці, садна на правому колінному суглобі. Дані тілесні ушкодження виникли від неодноразової дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, у тому числі, можливо, і від ударів кулаками, ногами та головою їх виникнення від ударів кулаками, ногами та головою, та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того вказаним вироком підтверджено, що досудовим розслідуванням не встановлено та не здобуто, а державним обвинуваченням не представлено в ході судового розгляду жодного доказу в підтвердження того, що [PERSON] , спільно з [PERSON] , без попередньої змови між собою, умисно спричинив тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тобто стороною обвинувачення не надано достатніх доказів для доведення винуватості [PERSON] , і на даний час вичерпані можливості їх отримати, обвинувачення побудоване на припущеннях. Тому [PERSON] не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності; - копію ухвали Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2021 року по справі №713/40/20 провадження №11-кп/822/438/21, якою вирок Вижницького районного суду від 11.10.2021 року щодо [PERSON] та [PERSON] залишено без змін. На спростування позовних вимог відповідачами суду не надано жодних доказів. При вирішенні позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд застосовує такі норми права. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Тобто підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Надаючи оцінку наданим позивачем та його представником безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку, що: копія обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12018260060000416 від 16.10.2018 року, - є недопустимим доказом, оскільки обвинувальний акт є процесуальним документом, яким в порядку, передбаченому КПК України, орган досудового розслідування висуває обвинувачення особі у вчиненні нею діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і яким завершується досудове розслідування; копії висновку експерта №9 від 26.01.2019 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4264 та висновку експерта №028 від 10.06.2021 року - є належними, допустимими і достатніми доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку і в своїй сукупності підтверджують, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення 15.10.2018 року позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден обличчя, китиць, садна в лівій скроневій ділянці, садна на правому колінному суглобі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; копії фіскальних чеків та епікризів з історії хвороби №1567, №726 та №1337, - є недостовірними доказами, оскільки вони неналежної якості, з частини неможливо встановити дати придбання ліків, з інших - ще й суми та назви придбаних препаратів; копії комп`ютерної томографії від 22.10.2018 року, висновків проведеної діагностики [PERSON] від 31.10.2018 року, виписок із медичної карти стаціонарного хворого №2788 та №2059 та виписки з акта МСЕК до довідки серії 12 ААБ №857327 від 30.09.2020 року, - є неналежними доказами, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування - наявності елементів складу правопорушення, яке є підставою для позадоговірної (деліктної) відповідальності відповідачів, а лише підтверджують, що позивачу [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, безтерміново і у жовтні 2018 року він проходив відповідні діагностичні обстеження, в ході яких йому було встановлено та підтверджено наявні у нього відповідні медичні діагнози, на які він страждає з дитинства, і які не пов`язані з подіями, які відбулися 15.10.2018 року, а у липні, серпні та жовтні 2020 року - проходив стаціонарне лікування за цими діагнозами; вирок Вижницького районного суду від 11.10.2021 року по справі №713/40/20 провадження №1-кп/713/14/21, набрав законної сили 21.12.2021 року (залишений без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2021 року), а тому в силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України не потребують доказуванню встановлені ним обставини. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що: в силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України є доведеним факт вчинення 15.10.2018 року відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - спричинення його неправомірними діями позивачу [PERSON] легких тілесних ушкоджень, та відповідно - спростованим факт причетності до вчинення даного кримінального правопорушення відповідача [PERSON] ; всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на доведення розміру завданої позивачу [PERSON] неправомірними діями відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, ні позивачем, ні його представником суду не надано. Тому доводи позивача про спричинення йому матеріальної шкоди в сумі саме 10 181,00 грн, - ґрунтуються виключно на його припущеннях. Тобто Судом установлено, що позивачем та його представником не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, а саме наявності в діях відповідачів [PERSON] та [PERSON] юридичного складу цивільного правопорушення, який і є підставою для відшкодування завданої шкоди. Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необґрунтовані, а ці ж позовні вимоги до [PERSON] - безпідставні, а тому задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Оскільки є безпідставною позовна вимога [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від неї, то дана вимога також задоволенню не підлягає. При вирішенні позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд застосовує такі норми права. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості. При встановленні розміру завданої [PERSON] моральної шкоди, суд бере до уваги обставини кримінального провадження, ступінь моральних страждань потерпілого у зв`язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] , те, що погіршився стан його здоров`я, порушено нормальний, звичний спосіб його життя, часткове визнання даної позовної вимоги представником відповідача, і виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості приходить до висновку, що потерпілому заподіяна моральна шкода в меншому розмірі, ніж заявлено у позові. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини, Суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 6500,00 грн. Таким чином позовна вимога [PERSON] до відповідача [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення підлягає частковому задоволенню. Згідно копії виписки з акта МСЕК до довідки серії 12 ААБ №857327 від 30.09.2020 року, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, безтерміново, а тому відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 65,00 грн. - пропорційно до задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На підставі ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України,

Outcome: partial