Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ " Коростенський завод залізобетонних шпал" , в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка призвела до ненарахування та невиплати їй щомісячної доплати відповідно до ст. 39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов"язати відповідача провести нарахування доплати за роботу у зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до вимог вищевказаної статті , виходячи з розміру двох мінімальних зарплат, встановлених Законом України "Про державний бюджет України", які подати уповноваженому органу для подальшої перевірки, реєстрації, обліку та подачі органами казначейства для здійснення відповідних видатків, що провадяться у встановленому законом порядку з 29 грудня 2018 року щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що проживає в м.Коростень, працює в ПАТ "Коростенський завод залізобетонних шпал", є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи та користується пільгами і доплатами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . Відповідач, незважаючи на звернення, не забезпечує її права на отримання щомісячної доплати до заробітної плати у розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Ухвалою від 11 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву та заперечень на позов суду не надав, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 4 категорії , видане 25.09.2008 року (а.с. 5). [PERSON] працює в ПАТ " Коростенський завод залізобетонних шпал " в м. Коростень Житомирської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесено до зон радіологічного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Виплата коштів, передбачених вказаною статтею закону не проводилась. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-Х11 від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII). Доплата, визначена статтею 39 вказаного закону не є складовою заробітної плати та не є заробітною платою за особливі умови праці, що включає в себе компенсаційні виплати на відповідний рік, а є соціальною гарантією. Відповідно до п.4 пп.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936, якою затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (у редакції ПостановиКМУ №759 від 26.10.2016 ) виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом , доплата особам, які працюють у зоні відчуження, відповідно до статті 39 Закону, постанови Кабінету Міністрів України від10 вересня 2008 року №831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян. Таким чином, починаючи з 2018 року у підприємств, установ, організацій, які знаходяться на території зон радіоактивного забруднення (крім зони відчуження) відсутній обов`язок подавати до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат на виплату доплат до зарплати відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто відсутні делеговані державою повноваження. Крім цього, у відповідача відсутній обов`язок щодо нарахування та виплати доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення. Рішення Конституційного суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 не містить застережень щодо порядку застосування статті 39 Закону №796-Х11. За таких обставин відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачеві доплати до заробітної плати, встановленої ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". За таких обставин суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed