Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

11 січня 2022 року заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шамардін В.М., звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що арешт нерухомого майна, який було накладено на підставі ухвали Центрального районного суду міста Одеси від 13 квітня 1999 року про забезпечення позову про повернення боргу у справі № 2-1065/99 та зареєстровано за №8252182 реєстратором Першої Одеської державної нотаріальної контори, не накладався на майно, що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , заінтересована особа: приватний нотаріус Костянтинівського міського нотаріального округу Землянський В.І. В обґрунтування заяви зазначив, що йому на праві приватної спільної сумісної власності із [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Щербініною Н.А. № 3278 від 15 серпня 2003 року, та договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Щербініною Н.А. № 3276. 01 березня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Землянського В.І. з метою відчуження належного йому нерухомого майна. При проведенні перевірки арештів та заборон на ім`я [PERSON] було виявлено арешт на все його майно, зареєстрований за номером обтяження № 8252182 через реєстратора Першу одеську державну нотаріальну контору, 65025, Одеська область, м. Одеса, вул.. Ланжеронівська, 26, на підставі ухвали Центрального районного суду м. Одеси від 13 квітня 1999 року, архівний запис 324-99 від 16 квітня 1999 року. Заявнику не було відомо про наявність накладеного арешту на його майно. На запит приватного нотаріуса Землянського В.І. Одеський державний нотаріальний архів надав відповідь від 11 березня 2021 року № 728/01-20, в якій зазначив, що в архівному фонді Першої ОДНК міститься ухвала суду від 14 квітня 1999 року щодо накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Відомості про зняття заборони в матеріалах справи відсутні. Будь-які ідентифікуючі дані щодо [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Приморським районним судом міста Одеси на запит заявника було надано рішення від 30 квітня 1999 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу (провадження 2-1065/99) та ухвалу Центрального районного суду міста Одеси від 13 квітня 1999 року про забезпечення позову. Крім того, судом повідомлено про закінчення строку зберігання справи у 2005 році, її вилучення та знищення. Оригінал рішення зберігається в архіві Приморського районного суду міста Одеси. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 квітня 1999 року не містить ідентифікуючих даних відповідача у справі № 2-1065/99 [PERSON] . При цьому, позивач у справі з 23 жовтня 1996 року по 27 серпня 2003 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними відмітками у паспорті, також у цей період часу був працевлаштований у м. Костянтинівка Донецької області, на підприємстві «Тепломережа». Враховуючи викладене, позивач не міг бути учасником справи позовного провадження № 2-1065/99. Накладений на майно у рамках цивільної справи № 2-1065/99 арешт перешкоджає заявнику [PERSON] вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи що у позасудовому порядку вирішити це питання не виявляється можливим, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи співвласника нерухомого майна [PERSON] , [INFO] . У судове засідання заявник, представник заявника не з`явилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність, підтримують вимоги заяви (а.с. 31). Заінтересована особа - приватний нотаріус Костянтинівського міського нотаріального округу Землянський В.І., у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с.34). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити (а.с. 37). З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступне. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 лютого 2006 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 15 лютого 2006 року № 97 (а.с. 4), зареєстрованого 02 березня 2006 у Костянтинівському міському БТІ за № 3912, кн.. № 183 (а.с. 5), квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6), що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8 зворот). Як вбачається з Інформації Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 9 зворот - 10), за р/№ 8252182 02 грудня 2008 року зареєстровано арешт всього нерухомого майна власника [PERSON] , накладеного на підставі ухвали Центрального районного суду міста Одеси від 13 квітня 1999 року про забезпечення позову про повернення боргу у справі № 2-1065/99, зареєстрованого реєстратором Першої Одеської державної нотаріальної контори, архівний запис (перенесено з Феміди) 324-99 від 16 квітня 1999 року. Запис, окрім зазначення прізвища, ім`я та по-батькові особи, не містить відомостей, ідентифікуючих власника невизначеного майна, таких як дата народження, ідентифікаційний номер картки платника податків. З ухвали Центрального районного суду м. Одеси № 2-1065/99 від 13 квітня 1999 року, наданої Одеським державним нотаріальним архівом на запит приватного нотаріуса Костянтинівського МНО Землянського В.І. (11-12), вбачається, що в порядку забезпечення цивільного позову [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу, накладений арешт на квартиру [ADDRESS] , а також на все майно, яке належить [PERSON] , який мешкає в зазначеній квартирі (а.с. 14). Згідно повідомлення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2021 року на адресу позивача (а.с. 15) строк зберігання цивільної справи позовного провадження № 2-1065/99 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу закінчився у 2005 році. Вищезазначена справа була вилучена до знищення та знищена. Оригінал рішення зберігається в архіві суду у збірнику знищених справ і матеріалів за 1999 рік (2-1001-1100). Інших процесуальних документів не міститься. Рішення Центрального районного суду м. Одеси у справі № 2-1065/99 від 30 квітня 1999 року, направлене на адресу позивача Приморським районним судом м. Одеси (а.с. 13, 15), не містить ідентифікаційних даних відповідача [PERSON] . У повідомленні Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2021 року на адресу позивача зазначено, що ухвалою від 11 травня 2011 року у справі № 2-В-5/11 за заявою про відновлення втраченого провадження по справі № 2-1065/99 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу було задоволено заяву [PERSON] про скасування заходів забезпечення (а.с. 15). Як вбачається з рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2021 року у справі № 233/2592/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року позивачу [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) відмовлено у задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що [PERSON] , [INFO] , не є учасником цивільної справи № 2-1065/99. Таким чином, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2021 року у справі № 233/2592/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, яке набрало законної сили (а.с. 26-27), встановлено що згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року спірна заборона не стосується позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та його майна. Наявні у матеріалах справи докази свідчать про накладення заборони на майно іншої особи з аналогічним прізвищам, ім`ям та по-батькові (а.с. 26-27). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Відповідно до п. 4.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок), накладання заборони щодо відчуження майна реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, арештів, накладених на майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Про накладені заборони щодо відчуження робиться запис в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Відповідно до п.5.1 Глави 15 Порядку, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно обмежений права власності. Право приватної власності є непорушним. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження факту того, що арешт майна який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, стосується іншої особи, ніж заявник, тому, враховуючи, що даних про наявність спору про право не встановлено та іншим шляхом вирішити це питання не являється можливим, заява [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved