Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в якому просив суд постановити рішення, яким визначити йому, [PERSON] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач Кутурга та його адвокат за договором про надання правової допомоги [PERSON] надали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.82). Представник відповідача Слобожанська селищна\~об`єднана територіальна\~громада Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області в\~особі Слобожанської\~селищної ради\~Дніпровського району\~Дніпропетровської області надала суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради (а.с.72). Третя особа приватний нотаріус\~Дніпропетровського районного\~нотаріального округу\~Кайко (Поляруш)\~Ольга Петрівна надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.39,52,78). Крім того, 26 травня 2021 року на виконання ухвали про витребування доказів від 17 травня 2021 року надала суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.53-66). Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами спадкової справ, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] у віці 61 рік помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 16 від 13 травня 1999 року вчиненим Виконавчим комітетом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 26 жовтня 2016 року (а.с.10). Позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 26 березня 1962 року (а.с.6). [PERSON] за життя перебував у списках на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ДП №0319898, яка перебувала у колективній власності КСП «Кіровський» Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, однак сертифікат ним отриманий не був, у зв`язку з чим відсутні дані щодо реєстрації земельної ділянки в архіві Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Відділ у Дніпровському районі (а.с.24). 22 листопада 2016 року син спадкодавця [PERSON] (позивач по справі) звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Кайко (Поляруш) О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.53), внаслідок чого приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу №15/2016. Однак приватний нотаріус відкривши спадкову справу, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки у спадкоємця пропущено строк на прийняття спадщини, а також відсутні документи на спадкове майно: квартиру в [ADDRESS] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2016 року (а.с.63). З огляду на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових справ. Предметом позову у даній справі є визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. У першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі, діти спадкодавця (ч. 1\~ст. 1261 ЦК України). Згідно з вимогами\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або уповноваженій посадовій особі органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом наведеної статті поважними причинами пропуску строку для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для надання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 та від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, посилався на те, що після смерті батька він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки спільно постійно проживав із померлим батьком, вів спільне господарство та побут, постійно доглядав та піклувався про нього до дня його смерті, тому вважав себе таким, що прийняв спадщину. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов`язані з об`єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вказана позивачем обставина щодо спільного постійного проживання із померлим батьком та ведення спільного господарства і побуту, не доведена позивачем в судовому засіданні та не свідчать про наявність непереборних та істотних труднощів, які відповідно до положень ч. 3\~ст. 1272 ЦК\~можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи тривалість пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, що становить понад 17 років, а також беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що позивач не довів існування об`єктивних перешкод для прийняття спадщини, а отже не довів, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. За таких обставин, позов [PERSON] до Слобожанської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кайко (Поляруш) Ольга Петрівна про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed