Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", мотивуючи його тим, що 19 жовтня 2020 року між нею та ТОВ "Мілоан" укладено Договір № 103606979 про надання кредиту в сумі 5000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1 та 5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами. В подальшому право вимоги за Кредитним договором № 103606979 від 19.10.2020 на підставі договору відступлення прав вимоги № 62-МЛ від 12.02.2021 було відступлено ТОВ "Фінансова компанія "Міолан" до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". В грудні 2021 року їй стало відомо, що 02 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області відкрито виконавче провадження № 66683812 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 31496 від 07.05.2021 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103606979 від 19.10.2020 в загальній сумі 18 857 грн 50 коп. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 66683812 від 02.09.2021, вважає, що виконавчий напис № 31496 від 07.05.2021 вчинено з грубими порушеннями Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Так, в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вищезазначений кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому вчинення виконавчого напису на підставі такого договору є незаконним. Крім того, позивачка не погоджується із сумою заборгованості, оскільки виконавчий напис передбачає суму стягнення у розмірі 18857 грн 50 коп за період з 11.02.2021 по 06.05.2021, тоді як загальна вартість кредиту визначена сторонами в розмірі 6000 грн за весь період дії кредитного договору, тому вважає, що виконавчий напис винесено з порушенням порядку безспірності заборгованості, оскільки сума до стягнення значно перевищує суму самого кредитного договору. Перевірити правильність наданого розрахунку при вчиненні виконавчого напису вона самостійно не має можливості у зв"язку з ненаданням їй документів приватним нотаріусом. Висловити свої заперечення стосовно суми заборгованості до вчинення виконавчого напису вона не могла, оскільки в порушення порядку вчинення виконавчого напису їй не було направлено вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31496 від 07.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 103606979 від 19.10.2020 в розмірі 18857 грн 50 коп повністю з моменту його вчинення. Ухвалою судді від 04.01.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явився, від останнього на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позовну заяву просить задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судові засідання, призначені на 26.01.2022 та 08.02.2022, не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Зазначене є підставою для розгляду справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання, призначене на 26.01.2022, не з"явився, до суду повернулася судова повістка з відміткою про її невручення у зв"язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. В судове засідання, призначене на 08.02.2022, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Червоноармійського районного суду Житомирської області. Будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 19.10.2020 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір № 103606979, згідно якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) в розмірі 5000 грн. Кредит надається строком на 20 днів з 19.10.2020. Проценти за користування кредитом: 1000 грн, які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 10-16). 07 травня 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 31496 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", якому ТОВ "Міолан" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 62-МЛ від 12 лютого 2021 року за Кредитним договором № 103606979 від 19.10.2020, укладеним між ТОВ "Міолан" та [PERSON] (а.с. 9). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. від 02.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66683812 на підставі виконавчого напису № 31496, виданого 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 18857, 50 грн (а.с. 8). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 (зі змінами та доповненнями) при вирішенні справ, пов"язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У вищезазначену постанову КМУ були внесені зміни та прийнята її нова редакція за № 662 від 26.11.2014. Оскілька нова редакція постанови в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, суперечила вимогам цивільного законодавства, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 визнано незаконними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 постанова суда залишена в силі. Таким чином, беручи до уваги постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис нотаріуса на підставі нормативного акту, який визнано у судовому порядку незаконним. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством невизначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи те, що відповідачем не подано будь-яких заперечень щодо позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908 грн.

Outcome: approved