Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 27.12.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось, тому рішенням суду шлюб між ними розірваний. Позивач вказала, що відповідач жодним чином не піклується про їх спільну дитину, не цікавиться станом її здоров`я, успіхами, розвитком, а також не забезпечує матеріально та не виконує рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання доньки. Таким чином, позивач вважала, що поведінка з боку відповідача негативно впливає на розвиток доньки, у зв`язку з чим просила позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно їх доньки. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи до суду не з`явився, письмову заяву с проханням розглядати справу за їх відсутності, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 19.11.2015 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що 25.03.2014 року складено відповідний актовий запис № 252, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.02.2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] щомісячно в розмірі ј від усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 17.12.2015 р. і до часу повноліття дитини (а.с.12-13). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний, (а.с.14). Згідно із рішенням № 421 від 05.07.2017р. місце проживання [PERSON] , [INFO] , визначено із матір`ю, [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою [ADDRESS] (а.с. 15-16). З Акту обстеження умов проживання від 21.07.2021 р., вбачається, що санітарний стан житла задовільний, в кімнатах чисто, всі комунікації працюють, квартира обладнана необхідними меблями (а.с. 18). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 641/9981/15-ц від 26.04.2016, виданого на підставі заочного рішення від 04.02.2016 р., борг з нарахованих аліментів [PERSON] станом на 30.07.2021 року складає 133 028, 38 грн. (а.с.19-20). Згідно довідки, наданої завідувачем дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №233 комбінованого типу ХМР - [PERSON] відвідувала вказаний дошкільний навчальний заклад з 21.10.2016 по 31.08.2020 р. Умови перебування дівчинки в закладі забезпечувала мати- [PERSON] (а.с.21). З характеристики, наданої директором ХЗОШ № 2 та класним керівником, вбачається, що [PERSON] навчається у ХЗОШ № 2 з 1 класу та за цей час проявила себе здібною ученицею. Дівчинка має гарну пам`ять, логічне мислення, розвинений кругозір, відповідально ставиться до навчання, ерудована. За результатами навчання [PERSON] має високий рівень знань. З однокласниками підтримує рівні, дружні стосунки, намагається уникати конфліктів. Дівчина приймає посильну участь у позакласних та позашкільних заходах. Мати дівчинки, [PERSON] , приділяє достатньо уваги її вихованню та навчанню, систематично відвідує батьківські збори, бере участь у позакласних заходах. (а.с. 22). Згідно довідки від 10.08.2021р.№ 290, [PERSON] працює з 01.10.2018 р. на посаді вчителя «КЗ ХЗОШ № 2» в УОА Немишлянського району ХМР та її дохід за останні 6 місяців з лютого по липень 2021 року склав 78649,45 грн (а.с. 23). Відповідно до висновку щодо психологічного стану [PERSON] , наданого директором ХЗОШ № 2 та практичним психологом - [PERSON] має низьку загальну тривожність у школі, стосунки з матір`ю та членами родини доброзичливі, в школі має багато друзів, добре знаходить контакт з дітьми. (а.с. 24). Як вбачається з відомостей, наданих ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , на профілактичних обліках у територіальному ВП не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягалась(а.с. 25). Відповідно до Висновку, наданого Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради від 08.12.2021 року № 677 - вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 45-46). Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу положень ст. 166 ЦПК України, вбачається, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання доньки, свідомо нехтує своїми обов`язками, не забезпечує матеріально, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача, як такого, який ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved