Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

24 грудня 2021 року на адресу Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла вищевказана позовна заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Кутової І.В. до відповідача Березнегуватської селищної ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Березнегуватська державна нотаріальна контора Миколаївської області. У позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,86 га. Вказує, що вчасно не звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини через відсутність правовстановлючого документу. Зазначає, що звернувшись до Березнегуватської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини отримала відмову та їй було рекомендовано звернутись з позовною заявою до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач Березнегуватська селищна рада Миколаївської області, в особі селищного голови, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Представник Березнегуватської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином. Надала суду заяву про неможливість бути присутньою під час розгляду справи, клопотань не заявляла. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №074737 від 23.09.2004 року, виданого на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 05 серпня 2004 року №609 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010400800240, розташованої в межах території Новосевастопільської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, належала матері позивачки [PERSON] . Належність земельної ділянки кадастровий номер 4821184200:01:000:0021 площею 7.8602 га [PERSON] , також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2021 року №НВ-9903087402021. Як вбачається з архівної довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 19.08.2021 року №171/15.1-07, разом з [PERSON] на день її смерті з нею за адресою: [ADDRESS] , ніхто не проживав. Згідно свідоцтва про смерть від 10.11.2021 року серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в с.Абрикосівка, Цюрупинського району, Херсонської області, про що складено актовий запис № 7. Відповідно до свідоцтва про народження від 08.10.1987 року серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої записана [PERSON] . Так, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.06.2021 року №00031286264 встановлено, що дошлюбне прізвище [PERSON] є " [PERSON] ". Позивач [PERSON] посилається на те, що спадкоємців за законом, які б претендували на прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. З інформаційної довідки, наданої на вимогу суду завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня, тобто ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Згідно роз`яснення завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з питанням оформлення права на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року. Закон не містить переліку таких причин, тому обставини, на які посилається позивач, оцінюються судом з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та наданих ними доказів. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 року по справі № 172/888/18 зазначив, що правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними". Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач стверджує, що у зв`язку з тим, що на час смерті її матері [PERSON] вона не мала правовстановлючих документів, тому не змогла вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У матеріалах справи наявна заява Березнегуватської селищної ради, зі змісту якої слідує про визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки через відсутність правовстановлючих документів, [PERSON] не мала змоги звернутися до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладене та той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, поважність пропуску строку позивачем для прийняття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяця для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved