Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 16 грудня 1998 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис № 126. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю. Зазначає, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини,\~ не ведуть спільне господарство, шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що явилось підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов про розірвання шлюбу підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] .\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 грудня 1998 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис № 126,\~ та який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення між сторонами стало неможливим, що видно із заяви представника позивачки про підтримання позовних вимог позивачки про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п.5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1816 гривень 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.2275331367.1 від 21.09.2021, при цьому розмір судового збору за вимогою немайного характеру про розірвання шлюбу становить - 908 гривень 00 коп., а відтак наявні підстави для повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 908 гривень 00 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved