Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за заповітом, яка обґрунтована тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який перебував на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа. Після смерті [PERSON] вона успадкувала майно, що належало йому за життя, прийнявши у встановленому законом порядку спадщину. До спадкової маси входить недоотримана пенсія, яку спадкодавець недоотримав за життя. 22 квітня 2021 року за її заявою до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисицької Л.М. зареєстрована спадкова справа за №67553541 та 22 квітня 2021 року та сформовано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64477874. Після смерті [PERSON] залишилась сума пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, за інформацією відповідача в сумі 336 848,11 грн., яка увійшла до складу спадщини. Вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] в установленому законом порядку. У своєї відповіді відповідач зазначив, що заява на виплату недоотриманої пенсії надійшла 09 липня 2021 року і сума невиплаченої пенсії, яка розрахована відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 за період з 08 липня 2018 року по 31 січня 2021 року у розмірі 252\~552,71 грн. є сумою неотриманої пенсії за останні три роки і буде виплачена після находження відповідного фінансування. У виплаті решти суми 84\~295,40 грн., яка утворилась у період з квітня 2017 року по червень 2018 року, тобто більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином, суму в розмірі 252 552,71 грн. відповідач виплачувати не відмовляє, тому спору щодо цього нарахування та виплати не має. Вважає дії відповідача щодо невиплати різниці недоотриманої пенсії у розмірі 84\~295,40 грн. неправомірними. Просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (площа Соборна, б. 3, м. Слов`янськ, 84122, ЄДРПОУ 13486010) на її, [PERSON] , [INFO] , (ІПН: [NUMBER] ), користь, недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за заповітом, але не була одержана за життя [PERSON] , який помер [INFO] , в розмірі 84\~295,40 грн., та судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 16 лютого 2022 року надала до суду Заяву, в якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні та просить справу розглядати без її участі (а.с.39). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 09 лютого 2022 року представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду Відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що вважає позов [PERSON] не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] , [INFO] , на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа за поновленням виплати пенсії за життя не звертався. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю. Дата смерті [INFO] . У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 09 липня 2021 року, сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 08 липня 2018 року по 31 січня 2021 року. Сума розрахована в межах трирічного строку, встановленого ст.46 Закону №1058. Крім того, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у справі № 243/2404/19, згідно якої «При вирішення спорів про право на спадщину на належні спадкоємцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини», вказав, що право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Оскільки, померлий за життя не вжив заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належних йому сум пенсії. Тому у позивачки відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлого [PERSON] . Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі (а.с.30-32). Суд,\~розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст.4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України способом захисту цивільних прав є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] склав Заповіт, яким все належне йому майно: рухоме або нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він по закону матиме право заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2021 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] (а.с.14). 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисицькою Л.М. було зареєстровано Спадкову справу № 63/2021 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15). Відповідно до Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон № 1058) передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер за життя мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. [PERSON] помер [INFO] . Заява на виплату недоотриманої пенсії надійшла 09 липня 2021 року. Сума невиплаченої пенсії, яка розрахована відповідно до ст.46 Закону №1058, за період з 08 липня 2018 року по 31 січня 2021 року, що складає 252\~552,71 грн. і буде виплачена після надходження відповідного фінансування. Довідка про розмір призначеної і виплаченої пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року додається (а.с.16-17). Згідно з Довідкою від 23 листопада 2021 року про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року, за даний період розмір призначеної та нарахованої пенсії [PERSON] становить 336\~848,11 грн., розмір пенсії фактично виплачений 0,00 грн. (а.с.18-19). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті [PERSON] у розмірі 336 848,11 грн. Позивач зазначає, що стосовно недоотриманої пенсії [PERSON] у розмірі 252\~552,71 грн. спір відсутній. Представник відповідача у Відзиві на позовну заяву зазначає, що сума недоотриманої пенсії у розмірі 252\~552,71 грн. була розрахована за період з 08 липня 2018 року по 31 січня 2021 року. Сума розрахована в межах трирічного строку, встановленого ст.46 Закону №1058, заперечень стосовно сум за цей період не надає. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не визнається за позивачем право на недоотриману пенсію [PERSON] у розмірі 84\~295,40 грн. (336 848,11 грн. 252\~552,71 грн.). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом шестимісячний строк. Згідно частин першої та третьої\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону,\~які знаходилися\~на його\~утриманні,\~незалежно від\~того,\~проживали вони\~разом з\~померлим пенсіонером\~чи не\~проживали.\~У разі\~відсутності членів\~сім`ї,\~зазначених у\~частині першій\~цієї статті,\~або у\~разі не\~звернення ними\~за виплатою\~вказаної суми\~в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати\~ст. 1227 ЦК України. Згідно зі\~ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2021 року було призначено та нараховано пенсію у розмірі 336\~848,11 грн., яка не була отримана померлим за життя, а отже, вона ввійшла до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-IV також узгоджується зі змістом\~статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідач у Листі від 23 листопада 2021 року посилався на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера. Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст статті 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, який керувався даною статтею при виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19\~Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст.\~16\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже,\~суд прийшов\~до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця у розмірі 84\~295,40 грн. Крім того, зміст ч. 3 ст.\~52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» та ст.\~1227\~ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст.\~52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» без урахування норм ст. 46. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума заборгованості за життя померлого [INFO] [PERSON] складає 336\~848,11 грн., спору щодо виплати недоотриманої пенсії померлого у розмірі 252\~552,71 грн. немає, то пенсія, яка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] складає 84\~295,40 грн., яка повинна бути виплачена позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Статтею 386\~ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2). Статтею 41 Конституції України\~гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З\~\~огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в розмірі 84\~295,40 грн. на користь позивача [PERSON] з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є доведеними та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. п. 1 пункту 1 частини 2 ст.\~4\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-IХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2022 року складає 2481,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. (а.с.20). Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми недоотриманої за життя [PERSON] пенсії у розмірі 84\~295,40 грн. Тому,\~за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved