Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

У вересні 2021року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша Оселя 10-В»(далі ОСББ «Наша Оселя 10-В»), від імені якого діє Данилов Олександр Федорович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті внеску з утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ОСББ «Наша Оселя 10-В» є юридичною особою, створеною за рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 20.09.2018року, з метою забезпечення реалізації та захисту прав його членів, належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами об`єднання. Згідно зі\~статтею 10\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження кошторису і балансу об`єднання, а також визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішенням загальних зборів ОСББ «Наша Оселя 10-В» від 31.03.2019року оформленого протоколом №6, затверджено з 01.01.2019року розмір внесків на утримання житлового будинку та прибудинкової території 3,85грн. за 1кв.м. загальної площі квартири. Рішенням загальних зборів ОСББ «Наша Оселя 10-В» від 23.05.2021року, оформленого протоколом №8 затверджено суму одноразового внеску на ремонт опалювальної системи будинку(окрім квартир, у яких встановлено індивідуальне опалення) в сумі 1650,00грн. з квартири. Отже, щомісячний внесок на утримання житлового будинку для відповідача становить з 01 січня 2019року 200,20грн.(52,0кв.м ?3,85грн.=200,20грн), сума заборгованості за період з 01.01.2019року до тепер становить 5999,40грн., плюс обов`язковий одноразовий внесок 1650,00грн., загальна сума заборгованості відповідача складає 7649.40грн. За діючим законодавством власники та наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані за рахунок власних коштів брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території за встановленими розцінками та тарифами. З огляду на викладене, позивач просив стягнути: з [PERSON] на користь ОСББ «Наша Оселя 10-В» заборгованість зі сплати внесків на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 5999,40грн.; цільовий внесок на ремонт труб опалення в сумі 1650,00грн., а всього 7649,40грн.; сплачений та документально підтверджений судовий збір в сумі 2270,00грн.; витрати на правову допомогу в сумі 5000,00грн. Ухвалою суду від 08.10.2021року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві [PERSON] заперечувала проти позову, зазначаючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] , однак з 2000року постійно проживає у країні Європейського Союзу Греції, де на законних підставах має посвідку на проживання та дозвіл на роботу. У належній їй квартирі ніхто не проживає, і відповідно будь-якими послугами ОСББ «Наша Оселя 10-В» ніхто не користується. Вона один раз на півтора два роки приїжджає до України з метою сплати за послуги надання теплової енергії. Про те, що ОСББ здійснює утримання та обслуговування житлового будинку та є управителем їй стало відомо лише із позовної заяви, вона не отримувала жодного листа або вимоги щодо сплати внесків та інших платежів. Відповідних договорів на замовлення та виконання окремих житлово-комунальних послуг з нею не укладалось. Позивач умисно намагається ввести суд в оману щодо її фактичного проживання у квартирі [ADDRESS] , проте нею долучені до відзиву документи, що спростовують твердження позивача. Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. За час її перебування на території України в січні 2020року щомісячні платежі за комунальні послуги сплачені, що підтверджується відповідними документами. Окрім того, позивач відмовив їй в отриманні інформації про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги(з розподілом за періодами та видами нарахувань). Доказів направлення їй листа або повідомлення щодо сплати внесків та інших платежів позивачем не надано. Розмір витрат позивача на правову допомогу визначений у сумі 5000,00грн. є надмірно завищеним, явно не відповідає принципу співмірності, з урахуванням складності справи, а також того, що позовна заява є типовою і, вочевидь на потребує значного часу на її підготовку. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Зважаючи на принцип співмірності, свобода сторін у визначені розміру витрат на професійну правничу допомогу, не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Отже, позивачем по даній справі умисно надмірно завищено витрати на правову допомогу, а також умисно сфальсифіковані письмові докази з метою безпідставного стягнення з неї фактично неіснуючого боргу, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті внесків з утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, стягнення надмірно завищених витрат на правову допомогу є незаконними та безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідь на відзив до суду не надходила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про виклик не надходило. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України). Згідно з\~частиною першою\~статті 16\~ЦК України\~ \~кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У частині першій статті 322ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ОСББ «Наша Оселя 10-В» є юридичною особою, створеною за рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 20.09.2018року, з метою забезпечення реалізації та захисту прав його членів, належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами об`єднання. Рішенням загальних зборів ОСББ «Наша Оселя 10-В» від 31.03.2019року, оформлених протоколом №6 вирішено питання проведення ремонтних робіт опалювальної системи будинку та затверджено необхідний внесок в розмірі 1650,00грн. із кожної квартири(окрім, квартир, де установлено індивідуальне опалення). Рішенням загальних зборів ОСББ «Наша Оселя 10-В» від 23.05.2021року, оформлених протоколом №8 затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території для співвласників будинку 3,85грн. за 1кв.м загальної площі квартири з 01.01.2019року та зобов`язано бухгалтера ОСББ провести перерахунок з 01.01.2019року. [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] . та споживачем послуг по утриманню будинку, які надає ОСББ «Наша Оселя 10-В» за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, не сплачує їх у повному обсязі, в результаті чого за період із 01.01.2019 року по 01.09.2021 року виникла заборгованість у розмірі 5999,00грн., та в розмірі 1650,00грн. одноразового внеску на ремонт опалювальної системи будинку. Доводи відповідача про відсутність у неї обов`язку по оплаті внесків з утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, зважаючи на відсутність укладеного з позивачем договору, її не проживання в квартирі та не користування будь-якими послугами ОСББ, суд вважає позбавленими правового обґрунтування. Так, відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. За положеннями статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»(далі Закон №2866-III) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 4 Закону №2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За змістом статті 10 Закону №2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить затвердження статуту об`єднання, внесення до нього змін, затвердження кошторису об`єднання визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників належить: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах(стаття 10 Закону №2866-III). Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону №2866-III). Відповідно до статті 22 Закону №2866-III власники квартир, приміщень зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13.11.2019року №686/14833/15ц, який суд у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до пункту першого статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать : послуга з управління багатоквартирним будинком ,\~яка включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Згідно зі частиною першою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до статті 7 цього Закону співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2)\~забезпечувати технічне\~обслуговування та\~у разі\~необхідності проведення\~поточного і\~капітального ремонту\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; 3)\~використовувати спільне\~майно багатоквартирного\~будинку за\~призначенням; 4)\~додержуватися вимог\~правил утримання\~багатоквартирного будинку\~і прибудинкової\~території,\~правил пожежної\~безпеки,\~санітарних норм; 5)\~виконувати рішення\~зборів співвласників; 6)\~забезпечувати додержання\~вимог житлового\~і містобудівного\~законодавства щодо\~проведення реконструкції,\~реставрації,\~поточного і\~капітального ремонтів,\~технічного переоснащення\~приміщень або\~їх частин; 7)\~відшкодовувати збитки,\~завдані майну\~інших співвласників\~та спільному\~майну багатоквартирного\~будинку; 8)\~додержуватися чистоти\~в місцях\~загального користування\~і тиші\~згідно з\~вимогами законодавства; 9)\~забезпечувати поточний\~огляд і\~періодичне обстеження\~прийнятого в\~експлуатацію в\~установленому законодавством\~порядку багатоквартирного\~будинку протягом\~усього життєвого\~циклу будинку\~та нести\~відповідальність за\~неналежну експлуатацію\~згідно із\~законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. \~Кожний співвласник\~несе зобов`язання\~щодо належного\~утримання,\~експлуатації,\~реконструкції,\~реставрації,\~поточного і\~капітального ремонтів,\~технічного переоснащення\~спільного майна\~багатоквартирного будинку\~пропорційно до\~його частки\~співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Статтею 12 цього Закону визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаною нормою закону встановлена презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Житловим законодавством встановлюється обов`язок власників житлових будинків, квартир забезпечувати утримання, ремонт, експлуатацію тощо цих об`єктів за власні кошти. Статтею 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» прямо передбачено, що кошти об`єднання складаються, зокрема, із внесків і платежів співвласників. Частиною першою статті 20 цього Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішеннями загальних зборів ОСББ «Наша Оселі 10-В» оформлених протоколом №8 від 23.05.2021року, встановлений розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2019року в розмірі 3,85грн. за 1кв.м. загальної площі, а рішенням, оформленим протоколом №6 від 31.03.2019року встановлений одноразовий внесок в розмірі 1650,00грн. з кожної квартири для проведення ремонтних робіт опалювальної системи будинку. Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Аналіз даної норми права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній сумісній власності незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Отже, відповідач як власник квартири, зобов`язана нести витрати по оплаті внесків на утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території. Саме такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 13.03.2019року у справі №521/3743/7, від 19.08.2920року у справі №703/2200/15ц, які суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 2270, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСББ «Наша Оселя 10-В». Разом із тим, враховуючи заяву відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню та відшкодування у сумі 2500,00грн., оскільки є завищеним та неспівмірним з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження), критерію реальності таких витрат. На підставі викладеного, ст. 13 Конституції України, ст.ст.3,11, 15-16, 319, 322, 360 ЦК України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,

Outcome: partial