Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

28.09.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому позивач, з урахування уточненої позовної заяви від 08.10.2021 року, просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму на особу працездатного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 20.03.2021 року вони з відповідачем уклали шлюб. Хоча шлюб між ними не було розірвано, проте вони з 20.08.2021 року повністю припинили свої шлюбні відносини, не вважають себе сім`єю та не проживають разом. Вони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . Позивач зазначила, що враховуючи вік дитини та необхідність постійного догляду за новонародженою дитиною, вона на підставі наказу Центру управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 22.09.2021 року у період з 23.09.2021 року по 27.06.2024 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також позивач звернула увагу суду на те, що на сьогодні через невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків вона не може зареєструвати місце проживання дитини, оскільки батько [PERSON] відмовляється надати свою згоду на реєстрацію, що засвідчується заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 14.09.2021 року. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу позивачу на утримання, а вона позбавлена можливості заробляти кошти власною працею, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні 17.02.2022 року позивач підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, підстави звернення до суду пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище. Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву. У судовому засіданні 17.02.2022 року відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що готовий у добровільному порядку виплачувати позивачу аліменти на її утримання навіть у більшому розмірі, ніж вона просить суд. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01.11.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання 17.02.2022 року з`явились всі учасники справи. У ході судового розгляду справи по суті суд заслухав усні пояснення учасників справи по суті спору, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази, заслухав заключні слова учасників справи та у судовому засіданні 17.02.2022 року проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2021 року громадянин України [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 20.03.2021 року було зроблено відповідний актовий запис № 77; прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 20.03.2021 року серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.07.2021 року серії [NUMBER] (а.с.6). На підтвердження факту реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , та факту проживання дитини разом з матір`ю, позивач [PERSON] надала суду: копію акта від 27.09.2021 року за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] та голови правління ЖБК № 51 «Швейник-3», копію довідки №\~10628 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 23.09.2021 року, копію довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.04.2021 року № 1/2982 з 27.05.2020 року (а.с.7, 8, 15). На підтвердження факту перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.09.2021 року по [INFO] включно (син [PERSON] , [INFO] ) позивач надала суду: копію наказу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 22.09.2021 року «Про надання відпустки для догляду за дитиною [PERSON] » №\~483-В, копію витягу з трудової книжки (а.с.9-12). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму на особу працездатного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосуванню інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частинами 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд, зважаючи на те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дружину, з якою проживає дитина до трьох років, а також те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, а також того, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved