Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

у грудні 2021 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2015, який розірваний 02.04.2021, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Машівського районного суду Полтавської області від 30.06.2021 з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання спільної доньки в розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно. Позивач стверджує, що на даний час донька проживає з ним і він повністю її утримує, займається її вихованням, турбується про її здоров`я. У зв`язку з викладеним позивач просить припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, відкликати з Машівського ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судовий наказ про стягнення з нього зазначених аліментів, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки. Ухвалою від 13.01.2022 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 36). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на його задоволені з підстав, викладених у позові, позивач пояснив, що після розлучення донька проживала з відповідачкою, проте в листопаді 2021 року він забрав дитину до себе, оскільки колишня дружина проходила курс лікування від алкогольної залежності та дитина перебувала в її сестри, в подальшому рішенням органу опіки та піклування визначено місце проживання дитини з ним, натомість мати дитиною протягом чотирьох місяців не цікавиться, жодного разу не приїздила до Насті, кілька разів телефонувала. Донька відвідує садочок та різноманітні гуртки, зокрема школу мистецтв та вивчає англійску мову, готується до школи. Він повністю забезпечує дитину матеріально, займається її вихованням, лікуванням, навчанням, натомість відповідачка отримує аліменти, які витрачає на власні потреби, а тому він змушений був звернутися до суду для захисту прав та інтересів малолітньої доньки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить повідомлення про відсутність адресата та про отримання судової повістки 31.01.2022 особисто відповідачкою (а.с.48,49), 15.02.2022 від представника відповідачки адвоката Хоміча А.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки судову повістку отримано 08.02.2022 та необхідний час для підготовки до судового засідання (а.с.50). Про причини неявки відповідачки її представник та сама відповідачка не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 ст.\~223\~ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Оскільки у судове засідання відповідачка не з`явилася вдруге, повторно, судову повістку отримала 31.01.2022 року, договір про надання професійної правничої допомоги уклала 09.12.2021 року та в клопотанні про відкладення розгляду справи її представник не повідомляє про причини його неявки та неявки відповідачки, не заявляє про поновлення строку на подання відзиву та доказів, а тому згідно із ч.3, 4 ст.\~223\~ЦПК України наявні підстави для розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились, та не є підставою для відкладення розгляду справи. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Рішенням\~Машівського районного\~суду Полтавської\~області від\~02.04.2021\~по справі\~№948/77/21\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~розірвано(а.с. 14). Згідно із судовим наказом від 30.06.2021, виданого Машівським районним судом Полтавської області по справі №948/501/21, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.27). \~ \~ \~ \~За інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова №12-0000051-2022 від 06.01.2022 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.11.2021 (а.с.34). \~ \~ \~ \~Відповідно до акта обстеження від 19.11.2021, складеного начальником ССД Машівської селищної ради Пасхаловою О.М. та директором ЦСС Машівської селищної ради Скриль Ю.М., з метою контролю за умовами утримання та виховання дитини [PERSON] в сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що створені належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с.22). Відповідно до заключення психолога [PERSON] від 01.12.2021 за результатами дігностики дитячо-батьківських відносин та соціальних відносин з найближчим оточенням, за результатами обстеження [PERSON] виявлено домінуючу емоційну привізаність до тата, сприйняття його такого, що може турбуватися, підтримувати, грати (а.с.24). Як убачається із висновку органу опіки та піклування Машівської селищної ради, затвердженого рішенням виконкому Машівської селищної ради №157 від 16.12.2021 року, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з її батьком [PERSON] (а.с.15-18). Зі вказаного висновку органу опіки та піклування вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту дитини при Виконавчому комітеті Машівської селищної ради мати дитини - [PERSON] не була присутня, натомість подала пояснення та документи, з яких убачається, що вона не працює, має у власності квартиру в м.Харкові. Документи були надані адвокатським об`єднанням «Хоміч, Токарєв та партнери», яке також подало на засідання комісії клопотання про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до ст.7\~СК регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 51\~Конституції України гарантовано, а ст.180\~СК передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ч.2 ст.150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Зі змісту ст.181\~СК вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч.4 ст.273 ЦПК, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно із ч.1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст.12\~вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). За положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки дитина сторін [PERSON] з листопада 2021 року проживає разом із батьком [PERSON] та органом опіки та піклування визначено місце проживання доньки з батьком, суд доходить висновку про наявність підстав для припинення стягнення з батька дитини аліментів на користь матері [PERSON] , оскільки змінились обставини справи, дитина на користь якої були стягнуті аліменти, стала мешкати з іншим з батьків. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, тобто позивача у даній справі, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 28 грудня 2021 року. Окрім того, суд встановив, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною особою та в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, має у власності нерухоме майно- квартиру в м.Харкові, заперечень щодо розміру аліментів та порядку їх стягнення суду не надала, як і не надала доказів щодо неможливості з об`єктивних причин, сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , а тому потрібно визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/4 ч її заробітку (доходу), як просив позивач, що відповідає нормам ч.5 ст.183 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 908 грн за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів. Крім того, зважаючи на те, що позивач за є звільненим від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення аліментів у відповідності до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, судовий збір в сумі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved