Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

25 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду від 20 травня 2016 року, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2014 року перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням суду від 04.04.2017. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якого на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача, на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку до повноліття дитини. Зазначає, що 14 серпня 2021 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , і [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] . Вказав, що дружина [PERSON] перебуває у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологами, а тому не працює, при цьому на час звернення до суду із позов не отримує державної допомоги при народженні дитини. Також зазначив, що 17.08.2021 з ним стався нещасний випадок на виробництві внаслідок якого він отримав тяжку травму, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні та йому проведено операцію. Крім того через травмування та тяжке матеріальне становище він не в змозі сплачувати комунальні платежі за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Вказує, що після ухвалення судом рішення в нього змінився матеріальний та сімейний стан, погіршився стан його здоров`я, розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на користь відповідача є занадто високим, значно погіршує його матеріальний стан, тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 13 січня 2022 року. Ухвалою суду від 13 січня 2022 року розгляд справи по суті відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 08 лютого 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року, що набрало законної сили 17 квітня 2017 року (а.с.11). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені сторони у справі, батько - [PERSON] , мати- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 23 червня 2015 року (а.с.9). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , аліменти на неповнолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.17) [PERSON] , [INFO] , 14 серпня 2021 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за вих. №110049 від 18.10.2021 встановлено, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві, і з 22.07.2019 року з його заробітної плати утримуються аліменти, згідно виконавчому листу №2/212/1452/16 від 09.06.2016. За період з 01.04.2021 по 30.09.2021 утримано і перераховано аліментів у сумі 22882,14 грн. (а.с.14). Відповідно до копії Акту №30 розслідування нещасного випадку від 02.09.2021 встановлено, що 17.08.2021 року з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого останній отримав травму у вигляді закритого двохкісточкового перелому правої гомілки зі змішенням, що відноситься до категорії тяжких (а.с. 20-31). У зв`язку з отриманою виробничою травмою [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.32). Відповідно до довідки КП «Широківська лікарня» Широківської селищної ради за №211 від 19.10.2021 встановлено, що [PERSON] знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, законодавець зокрема відніс стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на встановлені обставини, зокрема, наявність у відповідача двох утриманців, отримання виробничої травми позивачем, та понесення матеріальних витрат на лікування, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов`язань [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, а тому необхідно зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки, який буде відповідати інтересам, як позивача, відповідача, так і інтересам дитини. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією його прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved