Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 20 травня 2021 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики на суму 15000 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.06.2021 року за курсом 27,1763 грн. за 1 дол. США складає 407 644 грн. 50 коп. Факт отримання грошей підтверджується розпискою від 20.05.2021 р. Вказана розписка написана відповідачем власноручно, без будь-яких застережень та зауважень, що свідчить про його вільне волевиявлення при її складанні та підписанні. Згідно з розпискою відповідач отримав в борг від [PERSON] 15000 дол. США, що є в грошовому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 407644 грн. 50 коп., які зобов`язався повернути в строк до 30.06.2021 р. Таким чином, позивач просить стягнути кошти за розпискою в розмірі 15000 дол. США, судовий збір та витрати на правову допомогу. Провадження у справі відкрито 06.09.2021 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явися, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього, відзиву на позов в адресу суду не надходило. Підстави для відкладення розгляду справи, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України відсутні. Вислухавши доводи позивача, надавши оцінку наявним доказам суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що 20.05.2021р. [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, копія якої долучена до матеріалів справи Відповідач зобов`язався повернути кошти до 30.06.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач на день подачі позову відповідач не виконав умови договору позики та не повернув суму коштів, у зазначеному у договорі розмірі. Під час розгляду справи не було встановлено обстави, які б свідчили про виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16-ц. Зважаючи на обставини, встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення боргу у розмірі 15 000 доларів США. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Позивач просить вирішити питання про стягнення з [PERSON] судового збору та витрат на правову допомогу. Як вбачається з попереднього розрахунку суми судових витрат, витрати на правову допомогу можуть становити приблизно 17 664,56 грн. 29.06.2021 р. позивач уклав договір про надання правничої (правової ) допомоги № 20210629/1 з адвокатським бюро "Ципін і партнери". Відповідно до п. 3 Доручення (Додаток № 2 до договору) Клієнт зобов`язується здійснити оплату за надані послуги протягом 5 (п`яти ) робочих днів з дня отримання Акту прийома-передачі наданих послуг. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначив представник позивача у попередньому розрахунку суми судових витрат, докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть надані у встановлені законом строки. Разом з тим, на день розгляду справи доказів витрат, понесених на правову допомогу матеріали справи не містять. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе відмовити у стягненні вищенаведеної суми в якості витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судового збору суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved