Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 23.10.2020 за вх.№ 6407 позивач [PERSON] (далі позивач) звернулася із позовною заявою до Баришівської селищної ради (далі відповідач) про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що [INFO] померла її матір [PERSON] . За життя покійна заповіту не складала, а тому, після її смерті відкрилася спадщина за законом. Позивачка є єдиною спадкоємице до майна померлої, а тому, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем. Перебираючи документи покійної матері, позивач виявила серед всього іншого державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5309 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради, грошові кошти, що знаходяться на рахунку, відкритому в АТ « Ощадбанк» та 130 акцій ПРАТ « Завод Пластмас». Виявивши нерухоме майно померлої, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено із посиланням на пропуск шестимісячного строку, достатнього для прийняття спадщини та те, що вона не є особою, яка таку спадщину прийняла. Оскільки таке твердження нотаріуса не відповідає дійсності, оскільки на момент смерті матері вона проживала разом з нею без реєстрації місця свого проживання, здійснювала за нею догляд. За таких обставин, просить суд ухвалити рішення про встановлення факту постійного проживання із матір`ю на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5309 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради, грошові кошти, що знаходяться на рахунку, відкритому в АТ « Ощадбанк» та 130 акцій ПРАТ « Завод Пластмас». Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.1. Одночасно із поданою до суду позовною заявою, позивачка звернулася із клопотанням про витребування доказів (а.с.25-28). 2.2. 11.01.2021 року за вх.№ 57, 17.02.2021 року за вх.№ 1069, 06.04.2021 року за вх.№ 2249 на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Чередніченко Н.В. про розгляд справи за її відсутності ( а.с.50,58,62 ) та клопотання про витребування доказів (а.с.50, 58). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 3.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.10.2020 справу для розгляду визначено судді Коваленку К.В. ( а.с. 42) 3.2. Ухвалою судді від 27.10.2020 відкрито провадження по справі, призначено справу у загальному позовному провадженні до підготовчого судового розгляду та витребувано докази ( а.с.43); 3.3. 19.02.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті ( а.с.60) 3.4. 25.05.2021 за вх.№ 3243 до суду від АТ « Державний ощадний банк» надійшла відповідь відповідно до ухвали суду ( а.с.68); 3.5. 02.06.2021 за вх.№ 3463 до суду від головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшла відповідь відповідно до ухвали суду ( а.с.72, 98); 3.6. Відповідно до Розпорядження керівника апарату суду від 08.07.2021 року за № 673 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справу до розгляду визначено судді Червонопиському В.С. ( а.с. 75); 3.7. Ухвалою від 04.10.2021 справу прийнято до розгляду; 3.8. 09.12.2021 від Баришівської районної нотаріальної контори надійшла відповідь про відсутність спадкової справи (а.с.90); 3.9. 14.12.2021 за вх.№ 7848 до суду від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшла відповідь відповідно до ухвали суду (а.с.92); Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом та застосовані норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються гл.6 розд. IV ЦПК. У п.7 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5 судам роз`яснено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.315 ЦПК). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень ст.315 ЦПК свідчить про те, що факт спільного проживання між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] у віці 92 років померла [PERSON] , про що 08 лютого 2019 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис №94, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с.13) Відповідно до довідки № 45 від 08.02.2019 року виданої Лукашівським старостинським округом Баришівської селищної ради [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом із померлою [PERSON] до [INFO] , здійснювала за нею догляд, вели спільне домашнє господарство ( а.с.19) Відповідно до довідки № 628 від 21.12.2019 року виданої Лукашівським старостинським округом Баришівської селищної ради [PERSON] , [INFO] , здійснила поховання та понесла фінансові затрати на поховання [PERSON] ( а.с.20) Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] і до дня її смерті ( [INFO] ) , здійснювала за нею догляд, вели спільне домашнє господарство. Відповідно до статей\~1216,\~1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою\~статті 1269\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269\~ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті\~1268, статтях\~1269,\~1270 ЦК України. Згідно зі\~статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯІ № 192856виданого на підставі розпорядження Баришівської районної державної адміністрації \~ \~ \~ \~від 04.05.2006 року № 305 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5309 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Баришівського (нині Броварського) району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер 3220283400:11:046:0006 (а.с.99). Як вбачається із відповіді ПАТ « АЙБОКС БАНК» [PERSON] відкрито рахунок у цінних паперах № [NUMBER] , на якому обліковується 130 акцій ( прості бездокументарні, іменні) номінальною вартістю 0,25 грн кожна, загальною вартістю 32,5 грн. емітованих ПрАТ « Завод-пластмас» (а.с.95) Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 67665098 за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня, що вказує на відсутність спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с.90). Відповідно до частини першої\~статті 1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68\~Закону України\~«Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що виявивши майно померлої, про яке їй не було нічого відомо, позивачка звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено із посиланням на пропуск шестимісячного строку, достатнього для прийняття спадщини та те, що вона не є особою, яка таку спадщину прийняла. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 3,4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1-2 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд, встановивши, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за законом у встановлений\~статтею 1270\~ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. V. Розподіл судових витрат Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до посвідчення громадянина евакуйованої у 1986 році із зони відчуження Серія [NUMBER] ( а.с.23) [PERSON] має право на пільги і компенсації встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому, при подачі позовної заяви звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, а її позов задоволено в повному обсязі, то судовий збір за розгляд даної справи компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved