Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

30.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права забудовника в порядку спадкування. Ухвалою суду від 08.12.2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] , яка померла [INFO] , на її правонаступника [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] .. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається, із житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,15га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 4820355700:02:050:0019 та земельної ділянки площею 0,0579 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4820355700:02:050:0020, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті померлого [PERSON] , була його дружина [PERSON] , та син [PERSON] .. 05.05.2021 року [PERSON] та первісний позивач [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, який посвідчений державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бутрей І.А.. Відповідно до п. 4 договору [PERSON] у приватну власність, переходить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, з присадибною ділянкою та ділянкою для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір оформити спадщину після смерті батька він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 12.03.2021 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельні ділянки біля будинку. Як було з`ясовано у подальшому, батько не завершив процедуру реєстрації права власності на земельні ділянки, а тому право власності на земельні ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 4820355700:02:050:0019, та площею 0,0579 га, кадастровий номер 4820355700:02:050:0020, були зареєстровані за [PERSON] 09.07.2021 року, після його смерті, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2021 №265888323 та від 15.07.2021 №265889131. Рішеннями Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області від 27.03.1990 №28 «Про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку» та виконавчого комітету Арбузинської районної ради Миколаївської області від 30.03.1990 № 69 «Про дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків та господарських споруд» [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] на вілведеній йому земельній ділянці площею 0,15 га. Відповідно до дозволу на право виконання будівельних робіт, виданого головним архітектором Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] дозволено почати будівельні роботи з будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . У квітні 1993 року будівництво вказаного житлового будинку було завершено. Але, як з`ясувалося, батько позивача недооформив правовстановлюючі документи та не завершив процедуру здачі в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку. У зв`язку із зазначеним позивач не має можливості оформити спадщину на об`єкт, який не введено в експлуатацію, тому змушений звернутися до суду для визнання за ним права забудовника в порядку спадкування. В судове засідання сторони не з`явились, направили письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач зазначила, що визнає позов. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 02.04.2020 року складено актовий запис за № 119 (а.с. 8). Позивач [PERSON] , будучи сином померлого (а.с. 6), відповідно до ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування за законом в першу чергу. Відповідач [PERSON] , заявою від 14.08.2020 року, відмовилась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , що посвідчено державним нотаріусом Бутрей І.А.. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловоий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 4820355700:02:050:0019 та земельної ділянки площею 0,0579 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4820355700:02:050:0020, що розташовані за адресою: [ADDRESS] не введено в експлуатацію, позивач не має можливості оформити спадщину. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №265888323 від 15.07.2021 та №265889131 від 15.07.2021 право власності на земельні ділянки площею 0,15га, кадастровий номер 4820355700:02:050:0019, та площею 0,0579га, кадастровий номер 4820355700:02:050:0020, були зареєстровані за [PERSON] 09.07.2021 року. Також судом встановлено, що рішеннями Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області від 27.03.1990 №28 «Про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку» та виконавчого комітету Арбузинської районної ради Миколаївської області від 30.03.1990 № 69 «Про дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків та господарських споруд» [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] на наданій йому земельній ділянці площею 0,15 га. Відповідно до дозволу на право виконання будівельних робіт, виданого головним архітектором Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] було дозволено розпочати будівельні роботи з будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що у квітні 1993 року будівництво вказаного житлового будинку було завершено, однак об`єкт на зданий в експлуатацію. В пункті 23 Постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.8 вказаної Постанови Пленуму Верхового суду України, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві, як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року, визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а неохідно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акту відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. У листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом». З огляду на те, що будівництво житлового будинку спадкодавцем [PERSON] здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак будинок не зданий в експлуатацію, тому суд вважає, що до [PERSON] , як до спадкоємця, переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а будинок, до здачі його в експлуатацію, слід вважати незавершеним будівництвом. За змістом положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі утрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами цих правових норм позивачем у зазначених спорах може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, а належним відповідачем особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки. З представлених доказів вбачається, що позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, та не має інших способів для захисту свого права на спадщину, а тому суд вважає що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом переведення на нього прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права забудовника в порядку спадкування, підлягає задоволенню.

Outcome: approved