Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 23 722,36 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 3 000,00 грн. Аргументи учасників. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що 19 січня 2021 року о 20:15 год. по вул. Лазаренка, 11 у м. Львові [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mitsubishi р.н. [NUMBER] , здійснила зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , спричинивши пошкодження транспортних засобів. Внаслідок ДТП, автомобіль AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу зазнав механічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.03.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки майнова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» позивач звернувся із заявою про виплату суми страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту, згідно висновку експерта №41 від 20.03.2021 складає 91485,21 грн. Однак, вказаний висновок не був прийнятий до уваги відповідачем та здійснено виплату страхового відшкодування на підставі звіту №782/21 про оцінку автомобіля від 24.02.2021, який проведено страховиком, в сумі 67 762,85 грн. Вважаючи звіт №782/21 про оцінку автомобіля від 24.02.2021 помилковим, просить стягнути з відповідача суму за висновком експерта №41 від 20.03.2021, за мінусом виплаченої відповідачем частини страхового відшкодування в розмірі 67 762,85 грн., що складає 23 722,36 грн. (91485,00 грн - 67 762,85 грн.) 01 лютого 2022 року представник відповідача подав до суду відзив, у якому позовні вимоги заперечив. Вказав, що звітом №782/21 про оцінку автомобіля від 24.02.2021 визначено обґрунтований матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП 19.01.2021 у розмірі 76321,45 грн. Однак, позивач відмовився від погодження розміру збитку та страхового відшкодування в розмірі 67762,85 грн. (без ПДВ) і СК «АХА Страхування» була позбавлена можливості сплатити страхове відшкодування через систему Прямого врегулювання збитків. Позивач самостійно, за межами судової справи, звернувся до експерта Галамая Я.І., для визначення вартості матеріального збитку, тим самим створив штучні умови для звернення до суду з даним позовом. Жодних прав та інтересів позивача ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» не порушило. При цьому, наданий позивачем висновок №41 від 20.03.2021 є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом, оскільки не відповідає вимогами ст.ст.77-79 ЦПК України, а також, складений не на дату заподіяння збитків, а на дату повторного обстеження 09.03.2021. Просив відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. та провести розгляд за відсутності представника відповідача. 08 лютого 2022 року позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якого доводи відповідача є повністю необґрунтованими. Висновок судового експерта Галамая Я.І. №41 від 20.03.2021 відповідає вимогам чинного законодаства та відображає реальні збитки, спричинені майну позивача внаслідок ДТП. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії по справі. Ухвалою суду від 21.12.2021 відкрито провадження у справі за правили спрощеного позовного провадження. 21.12.2021 судом постановлено ухвалу про витребування доказів у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 19 січня 2021 року о 20:15 год. по вул. Лазаренка, 11 у м. Львові [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mitsubishi р.н. [NUMBER] здійснила зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби. Позивач є власником автомобіля AUDI А4, д.н.з. [NUMBER] , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.03.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї штраф в розмірі 340,00 грн. Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Мотиви, з яких виходить суд, та норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202479738 від 12.01.2021 в ПрАТ Страхова компанія «ВУСО». Ліміт відповідальності ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» за полісом, за шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспорного засобу в межах страхових сум становить 260 000 грн. за шкоду життю та здоров`ю та 130 000,00 грн. за шкоду майну третіх осіб. Транспортний засіб, який належить позивачу - AUDI А4 д.р.н. [NUMBER] застрахований у AT «СК «АРКС». Про факт ДТП 20.01.2021 позивач повідомив страхову компанію АТ «СК «АРКС». AT «СК «АРКС» здійснила організацію проведення оцінки збитків майна позивача суб`єктом оціночної діяльності СПД ФО [PERSON] , за результатами чого підготовлено Звіт про оцінку автомобіля від 24.02.2021 на дату ДТП 19.01.2021, сума збитків згідно з яким 76321,45 грн. Листом №00416/14 від 09.03.2021 «СК «АРКС» повідомлено [PERSON] про розрахунок суми страхового відшкодування та запропоновано здійснити страхову виплату в сумі 67 762,85 грн. Позивач із зазначеним розміром відшкодування не погодився та 11.05.2021, відповідно до ст.35 та п.41.2 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. Виплату просив здійснити, з урахуванням висновку судового експерта №41 від 20.03.2021, яка складає суму 91485,21 грн. 18.06.2021 ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 67 762,85 грн. Розмір матеріальної шкоди і розмір страхового відшкодування здійснено на підставі Звіту про оцінку автомобіля №782/21, складеного 24.02.2021. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №782/21, складеного суб`єктом оціночної діяльності СПД ФО [PERSON] 24.02.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi A4 р.н. [NUMBER] становить 152 519,82 грн., ринкова вартість автомобіля Audi A4 р.н. [NUMBER] становить 397 727,11 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля Audi А4д.р.н. [NUMBER] становить 0,6645., вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Audi A4 WAUFFAFL8GN012214, р.н. [NUMBER] 76321,45 грн. Звертаючись з позовом, позивач покликається, що сума страхового відшкодування, виплачена йому страховою компанією, не узгоджена з ним і є значно заниженою, оскільки відшкодування виплачене на підставі Звіту з визначення вартості збитку, складеного на замовлення AT «СК «АРКС», а вартість завданих позивачу збитків є значно вищою. З цих підстав, позивачем було замовлено незалежну оцінку, яка виконана 20.03.2021 судовим експертом Галамай Я.І. за №41. За результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi A4 р.н. [NUMBER] становить 177 484, 54 грн., ринкова вартість автомобіля Audi A4 р.н. [NUMBER] становить 499 003, 64 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля Audi А4 р.н. [NUMBER] становить 0,579, вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Audi A4 Premium Plus/S-Line, ідентифікаційний номер [NUMBER] , р.н. [NUMBER] становить 91 485, 21 грн. Відтак, у справі наявні два висновки експертних досліджень про вартість матеріальних збитків автомобіля Audi А4 р.н. [NUMBER] , завданих внаслідок ДТП, яка мала місце 19.01.2021. Оцінюючи наведені висновки з точки зору їх належності та допустимості в процесі доказування у даній справі, суд враховує таке. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК України). За правилами ст. 31.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно зі ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» передбачено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо. Враховуючи п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», суд обирає серед наданих варіантів той, який більш реальний та об`єктивний, не суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Звіт про оцінку автомобіля №782/21 від 24.02.2021, складений суб`єктом оціночної діяльності СПД ФО [PERSON] , який має вищу економічну та технічну освіту, кваліфікаційне свідоцтво аварійного комісара (свідоцтво АК-ПК-ТЗ№ 1596 видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг) та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (№ 8200 від 25. 02. 2012 видане Фондом Державного Майна України) та зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (свідоцтво № 9123 від 20.03.2012 р., видане Фондом Державного Майна України) за напрямком «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та за спеціалізацією у межах напряму «Оцінка колісних транспортних засобів» посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювачів МФ № 1999 - ПК від 10 вересня 2020р., видане Фондом Державного Майна України та аварійному комісару [PERSON] (свідоцтво про підвищення кваліфікації аварійних комісарів 12 ПІ'. 08751177/019822-2018 від 10 жовтня 2018 року, видане «Національною Академією Внутрішніх Справ»). Оцінка збитків надана станом на дату обстеження 19.02.2021. Дані про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України у Звіті відсутні. Висновок №41 від 20.03.2021, за результатами проведення автотоварознавчої експертизискладений судовим експертом Галамай Я.І., який діє на підставі свідоцтва №357 від 24.11.2000 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. Галамай Ярослав Іванович є технічним директором ТзОВ фірма «Експертиза», який має середньо-технічну та повну вищу технічну освіту і кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Стаж профільної роботи з 1971 р. Стаж експертної роботи з 1997 р. Висновок підготовлений для подання до суду згідно зі ст.106 ч.5 ЦПК України. Оцінка збитків надана станом на дату обстеження 09.03.2021. За змістом висновку, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092, ринкова вартість КТЗ (його складників) - вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Згідно з п.2.4 Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 7.1. Методики, оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Встановлено, що транспортний засіб [PERSON] - автомобіль марки Audi A4 р.н. [NUMBER] ; модель, модифікація автомобіля - Premium Plus/S-Line. Між тим, врахування вказаних обставин щодо ідентифікації автомобіля матеріали Звіту №782/21 не містять, зокрема у звіті зазначено, що оцінку майна здійснено за «базовою моделлю» Audi а4 - 2015 року, що є загальною характеристикою об`єкта оцінки, тобто модель та модифікацію транспортного засобу оцінювачем не враховано. З огляду на наведене, суд не бере до уваги Звіт про оцінку автомобіля №782/21 як належний доказ по справі. Суд вважає, що висновок судової автотоварознавчої експертизи №41 від 20.03.2021об`єктивно визначає вартість пошкоджень автомобіля Audi A4 р.н. [NUMBER] , є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача, узгоджується з іншими матеріалами справи, складений судовим експертом згідно з вимогами ст.106 ЦПК України, містить попередження експерта про кримінальну відповідальність та відповідає вимогам чинного законодавства. Отже, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №41 від 20.03.2021, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна внаслідок ДТП становить 91485,21 гривень, що не перевищує ліміту відповідальності згідно з полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак позов підлягає до задоволення. В свою чергу, відповідач не спростував аргументів позивача жодними належними у справі доказами. Як встановлено судом, ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» виплатило позивачу страхову відшкодування в розмірі 67 762,85 грн. Отже, відповідачу необхідно виплатити позивачу суму страхового відшкодування, за мінусом виплаченої відповідачем частини в розмірі 67 762,85 грн., що складає 23 722,36 грн. (91485,00 грн - 67 762,85 грн.). Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Положеннями п.п.1,2 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Встановлено, що позивач поніс витрати за проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи №41 від 20.03.2021 в розмірі 3000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням АТ «Універсал банк» від 05.03.2021. Відтак, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано платіжне доручення АТ «Універсал банк» від 01.10.2021, про оплату адвокатських послуг Янківа Б.Л. із розробки позовної заяви [PERSON] в розмірі 4000,00 грн. Згідно приписів ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача будь-яких доказів на доведення неспівмірності понесених позивачем витрат не подав. Суд вважає, що заявлені позивачем витрати є співмірними зі складністю справи та відповідають критерію реальності, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Витрати відповідача на професійну правову допомогу в розмірі 8000,00 грн, які понесені відповідачем останнім, необхідно залишити за відповідачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved