Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в листопаді 2021р. в суд із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконкому Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод та визначення порядку та способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою, зобов`язавши [PERSON] : 1) не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] , визначивши способи участі батька у вихованні та спілкуванні дитини наступним чином: - перша та третя субота, друга та четверта неділя з 13.00год до 18.00год. батько самостійно забирає та повертає дочку за місцем її постійного проживання у вказаний час; - у вівторок та четвер забирає доньку з дому та завозить до школи, забирає зі школи і завозить додому; - щорічно, під час літнього періоду з 01.06 по 31.08, кожні перші 15 днів кожного місяця або перша чи друга половина літнього періоду з правом відпочинку на території України та виїзду за кордон для оздоровлення дитини та половину осінніх, зимових, весняних канікул шляхом перебування дитини за місцем проживання батька (без присутності матері), батько самостійно забирає, привозить дитину після спільного перебування; - на дні народження дитини, батька (через рік, парні роки) у період з 09.00год до 20.00год наступного дня з правом відвідування в зазначені час культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у т.ч. за місцем проживання батька; - під час святкових днів (через рік, парні роки) а саме Різдва (2 дні), Святого Миколая, Пасхи (3 дні) у період з 09.00год до 20.00год наступного дня без присутності матері з правом відвідування в зазначені час культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у т.ч. за місцем проживання батька; - у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження та спільний вибір лікувальних закладів; 2) повідомляти засобами телефонного зв`язку [PERSON] про зміну місця перебування дочки не пізніше ніж за два дні до моменту переміщення; 3) повідомляти [PERSON] про власний телефонний номер, розблокувати телефонний номер дочки для надання можливості регулярного спілкування з дитиною, повідомляти про зміну її телефонного номеру. В обґрунтування даного вимог позову позивач зазначив, що 16.11.2012р. між сторонами був укладений шлюб, у якому [INFO] народилась [PERSON] , рішенням суду від 25.01.2021р. шлюб розірвано, дитину залишено на проживання з матір`ю. З цього часу відповідач чинить перешкоди побачення з дитиною, і рішенням виконкому івано-Франківської міської ради від 14.07.2021р. за поданням ООП до якого звернувся батько, було встановлено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою. Відповідач частково виконувала рішення, однак з 21.09.2021р. позивач через дії відповідача, які зазначені в позові, не бачить дитини. 10.02.2022р. третя особа надала письмові пояснення. Представник позивача 10.02.2022р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (на засідання 09.12.2021р. повістку отримала - а.с.117, на засідання 10.02.2022р. повістку не отримала, повернуто за закінченням зберігання), жодних заяв від неї не надходило. Представник особи, яка виступає в інтересах дітей - орган опіки і піклування м.Івано-Франківська надала письмові пояснення в якому зазначила про наявність рішення від 14.07.2021р., а також що в листопаді 2021р. батько звернувся до ООП про перешкоди у виконанні даного рішення зі сторони матері, натомість при спілкуванні з матір`ю, остання зазначила що саме батько не виконує встановлений порядок. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2012р. між сторонами був укладений шлюб, у якому [INFO] народилась [PERSON] , рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.01.2021р., яке набрало законної сили 24.02.2021р., шлюб розірвано, дитину залишено на проживання з матір`ю (а.с.9-12). Позивач доводив, що з часу розірвання шлюбу відповідач почала чинити перешкоди побачення з дитиною, і рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради від 14.07.2021р. за поданням ООП до якого він звернувся, було встановлено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою, а саме: перша та третя субота, друга та четверта неділя з 13.00год до 18.00год. батько самостійно забирає та повертає дочку за місцем її постійного проживання у вказаний час; у вівторок та четвер забирає доньку з дому та завозить до школи, забирає зі школи і завозить додому (а.с.83-85). Відповідач частково виконувала рішення, однак з 21.09.2021р. позивач через дії відповідача, які зазначені в позові, не бачить дитини, її мати заблокувала свій телефон та телефон дівчинки, налаштовує дитину проти батька, вчиняє інші дії, в зв`язку з чим позивач звертався до органів поліції (а.с.88-106). Свої обов`язки по сплаті аліментів виконує вчасно (а.с.15-82). В зв`язку з наявними перешкодами, які чинились позивачу відповідачем він 09.11.2021р. знову звернувся до ООП (а.с.107), після чого як вбачається з пояснень направлених до суду, з [PERSON] було проведено спілкування про обов`язковість виконання рішення ООП, натомість мама пояснила, що саме батько не виконує дане рішення. Отже, судом з матеріалів справи встановлено, що дійсно сторони не можуть дійти добровільної згоди щодо участі і вихованні дітей батьком, незважаючи на рішення ООП. Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А тому, і мати, і батько мають рівні права щодо дітей, незважаючи на припинення між ними сімейних стосунків, що не дотримано зі сторони матері, іншого матеріали справи не містять, і відповідач отримавши позов відзив на спростування доводів позивача не надавала.. Отже, оскільки судом встановлено факт створення відповідачем позивачу перешкод у вихованні, особистому спілкуванні, безперешкодному спілкуванні по телефону з донькою, тому вимога про зобов`язання усунути перешкоди є доведеною підлягає до задоволення. Розглядаючи вимогу про встановлення порядку участі у їх вихованні, суд виходить з наступного. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач визначив достатній на його думку час для бачення з дитиною, шляхом встановлення порядку участі у вихованні, а саме: перша та третя субота, друга та четверта неділя з 13.00год до 18.00год. батько самостійно забирає та повертає дочку за місцем її постійного проживання у вказаний час; у вівторок та четвер забирає доньку з дому та завозить до школи, забирає зі школи і завозить додому; щорічно, під час літнього періоду з 01.06 по 31.08, кожні перші 15 днів кожного місяця або перша чи друга половина літнього періоду з правом відпочинку на території України та виїзду за кордон для оздоровлення дитини та половину осінніх, зимових, весняних канікул шляхом перебування дитини за місцем проживання батька (без присутності матері), батько самостійно забирає, привозить дитину після спільного перебування; на дні народження дитини, батька (через рік, парні роки) у період з 09.00год до 20.00год наступного дня з правом відвідування в зазначені час культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у т.ч. за місцем проживання батька; під час святкових днів (через рік, парні роки) а саме Різдва (2 дні), Святого Миколая, Пасхи (3 дні) у період з 09.00год до 20.00год наступного дня без присутності матері з правом відвідування в зазначені час культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у т.ч. за місцем проживання батька; у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження та спільний вибір лікувальних закладів; зобов`язати відповідача повідомляти засобами телефонного зв`язку [PERSON] про зміну місця перебування дочки не пізніше ніж за два дні до моменту переміщення; повідомляти [PERSON] про власний телефонний номер, розблокувати телефонний номер дочки для надання можливості регулярного спілкування з дитиною, повідомляти про зміну її телефонного номеру. Дана вимога позивача в частині перших двох випадків участі батька: перша та третя субота, друга та четверта неділя з 13.00год до 18.00год. батько самостійно забирає та повертає дочку за місцем її постійного проживання у вказаний час; у вівторок та четвер забирає доньку з дому та завозить до школи, забирає зі школи і завозить додому, була передбачена і рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради від 14.07.2021р. Інші вимоги є також на переконання суду обґрунтованими, оскільки вони в рівних умовах дозволяють як матері, так і батьку проводити вільний час чи значні святкування з дівчинкою, і в повній мірі відповідатимуть її інтересам. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При повному дослідженні всіх доказів та їх оцінки, суд вважає, що вимоги позивача є такими що підлягають до задоволення повністю про що зазначено вище. При визначенні такого права позивача, суд враховує і таке. За ст.153,157,159 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141,153,157,159 СК України,

Outcome: approved