Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

29.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., та Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк". 29.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження по справі. 30.12.2021 року ухвалою судді заяву позивача про забезпечення позову задоволено, та забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 67652237 від 25.11.2021 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., було вчинено виконавчий напис № 10536 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", яка є правонаступником АТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 145/К від 26.01.2018 року, яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року, суму заборгованості за період з 26.01.2018 року по 07.04.2021 року, в загальному розмірі 11737,41 грн., що складається з: 8705,46 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 3031,95 грн.. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 25.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. відкрито виконавче провадження № 67652237 на підставі оспорюваного виконавчого напису. Позивач зазначає, що не отримував жодних повідомлень, досудових вимог із зазначенням суми заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, а тому, сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною, оскільки, згідно спірного виконавчого напису розрахунок боргу вираховувався лише за період з 26.01.2018 року по 07.04.2021 року, тобто, не з початку кредитування, а саме з 23.12.2013 року, коли було укладено договір № 005-03361-231213 між ним та ПАТ «Дельта Банк». У нотаріуса були відсутні підстави вважати заборгованість безспірною. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, до суду повторно не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки. Відзив на позовну заяву не надав (а.с.46,54). Треті особи: приватний виконавець Горелик Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, та представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі (а.с.44,45,55,56). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. 23.12.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року, за умовами якого кредитор надав позичальнику картковий кредит з лімітом у сумі 13475,62 грн., а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити інші платежі за кредитом в установлених цим Договором розмірах і строках (а.с.16-17). 26.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, з посиланням на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1772, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 10536, за яким нотаріусом звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» як боржника за кредитним договором за № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року, укладеним боржником з АТ «Дельта Банк». У спірному виконавчому написі зазначено, що правонаступником АТ «Дельта Банк» за кредитним договором за № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 145/К від 26.01.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Строк платежу за кредитним договором за № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежу. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26.01.2018 року по 07.04.2021 року у сумі 11737,41 грн., яка складається з: 8705,46 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 3031,95 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 12937,18 грн. (а.с.15 зворот.) На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 10536 від 26.05.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. постановою від 25.11.2021року було відкрито виконавче провадження № 67652237, а постановою від 30.11.2021 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12,21). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини першої статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально. Вчиняючи 26.05.2021 року виконавчий напис № 10536, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 10536 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10536 від 26.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 005-03361-231213 від 23.12.2013 року у розмірі 11737,41 грн., слід визнатитаким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. - за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та 454 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. З огляду на викладене, та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що у загальному розмірі складає 1362 грн.

Outcome: approved