Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

13.12.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява представника заявниці [PERSON] , адвоката Шейко І.О., заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№030772 від 08.12.2003 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4999 га, кадастровий номер 1423084300:07:000:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. У вказаному правовстановлюючому документі помилково зазначено прізвище заявниці як " [PERSON] ", замість правильного" [PERSON] ". На підтвердження факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку саме [PERSON] заявниця надала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Краснолиманським МВГУМВС України в Донецькій області 29.11.2000 року, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де прізвище заявниці зазначено правильно як " [PERSON] ". Заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа на земельну ділянку, оскільки Державний акт є єдиним документом, що підтверджує її право приватної власності на землю. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.12.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули, однак надали суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали повністю, просили справу розглянути без їх участі. Представника заінтересованої особи Лиманської міської ради Донецької області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№030772 від 08.12.2003 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4999 га, кадастровий номер 1423084300:07:000:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.22). У вказаному правовстановлюючому документі помилково зазначено прізвище заявниці як " [PERSON] ", замість правильного" [PERSON] ". На підтвердження факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку саме [PERSON] заявниця надала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Краснолиманським МВГУМВС України в Донецькій області 29.11.2000 року, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де прізвище заявниці зазначено правильно як " [PERSON] " (а.с.2-3,18). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для [PERSON] має юридичне значення, оскільки Державний акт є єдиним документом, що підтверджує її право приватної власності на землю. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , правовстановлюючого документу- Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№030772 від 08.12.2003 року, площею 0,4999 га, кадастровий номер 1423084300:07:000:0019, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Заявниця відповідно до п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved