Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», відповідно до якого, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 32 819, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 25 000, 00 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] того ж будинку. 05.02.2018 квартиру позивача було затоплено. При обстеженні загально-будинкових інженерних мереж та сантехнічних приладів у квартирі [ADDRESS] було виявлено, що власником квартири самовільно виконано переобладнання внутрішньо-квартирної розводки ХВП та ГВП, а саме прокладено металопластикові труби під підлогою. Так відповідачем самостійно перекрито металопластикову розводку на рукомийку, після чого течія та залиття квартири зупинилось. У квартирі позивача згідно акту про обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] виявлено наступні ушкодження: коридор - стеля (по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 0, 2 кв.м), стіни ( по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 1, 4 кв.м); кухня - стеля ( по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 0, 3 кв.м), стіни (по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 2,6 кв.м), покриття підлоги з ламінату потребує ремонту площею до 2, 2 кв.м, потребує заміни електропроводка до 20 м/п; житлова кімната - стеля (по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 1, 13 кв.м), стіни (по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 6, 7 кв.м), потребує заміни електропроводка до 25 м/п. Після наявних ушкоджень квартира позивача потребує термінового поточного ремонту. Згідно Звіту № 2-009/2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття - матеріальна шкода складає 31 119, 00 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати за проведення незалежної оцінки майна внаслідок нанесення матеріальної шкоди у розмірі 1 500, 00 грн. Разом з тим, відповідач у добровільному порядку завдану шкоду відшкодувати відмовився, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того, внаслідок дій та бездіяльності відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку остання оцінює у 25 000, 00 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь. Від відповідача відзив у строк, визначений судом в ухвалі про відкриття провадження, не надходив. 22.03.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 07.06.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. 10.10.2018 від представника позивача надійшло клопотання про призначення експертизи. 26.11.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника відповідача задоволено та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. 14.06.2019 від КНДІСЕ надійшов висновок експерта на виконання вимог ухвали. 17.06.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. 12.11.2019 від представника позивача надійшла заява про виклик свідків. 12.11.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача та викликано у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12.11.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 15.10.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва вирішено питання про примусовій привід свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 07.02.2022 у судовому засіданні представник позивача відмовився від виклику свідків [PERSON] , [PERSON] , відмова прийнята судом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши сторону позивача та сторону відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Так, згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як це визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS] (Договір купівлі-продажу квартири від 27.11.2007, посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-2572). Відповідно до Інформаційної довідки № 114131627 від 15.02.2018, власником вищерозташованої квартири [ADDRESS] є [PERSON] . 05.02.2018 в квартирі позивача сталось залиття. Вказану обставину також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача, що призвели до залиття квартири позивача, майну останньої було задано матеріальної шкоди. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої до суду направлено Висновок експерта від 06.06.2019 № 27861/18-43, виконаного експертом КНДІСЕ. Так, з Висновку вбачається, що 05.02.2018 у квартирі позивача сталось залиття, однак через відсутність необхідних даних, а також наявністю суперечливих документальних даних, неможливо встановити технічну причину залиття, вартість ремонтно-відновлюваних робіт. Крім того, оскільки трубопроводи є прихованими під конструктивними шарами підлоги, що унеможливлює їх огляд, а проектну документацію стадії «РП» на інженерні мережі квартири [ADDRESS] не отримано експертом, то і встановити чи власником квартири [ADDRESS] самовільно виконано переобладнання внутрішньоквартирої розводки холодного та гарячого водопостачання також неможливо. У свою чергу, в матеріалах справи наявний Акт про обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] , складеного 12.021.2018 комісією в складі майстра технічної дільниці ВОП «Лук`янівка» [PERSON] , майстра технічної дільниці № 4 [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] . Вказаним Актом зафіксовано, що при обстеженні слюсарем-сантехніком [PERSON] загальнобудинкових інженерних мереж та сантехнічних приладів у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] було виявлено, що власником квартири самовільно виконано переобладнання внутрішньоквартирної розводки ХВП та ГВП, а саме прокладено металопластикові труби під підлогою. Актом також зафіксовано те, що відповідачем самостійно перекрито металопластикову розводку на рукомийку, після чого течія та залиття квартири зупинилось. За вказаним Актом відповідачу порекомендовано відновити внутрішньоквартирну розводку холодного і гарячого водопостачання до попереднього стану та дотримуватись «Правил користування вннутрішньоквартирного сантехнічного обладнання». Згідно Акту та Дефектного акту на ремонт квартири [ADDRESS] від 12.02.2018, у квартирі позивача виявлено наступні ушкодження: коридор - стеля (по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 0, 2 кв.м), стіни ( по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 1, 4 кв.м); кухня - стеля ( по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 0, 3 кв.м), стіни (по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 2,6 кв.м), покриття підлоги з ламінату потребує ремонту площею до 2, 2 кв.м, потребує заміни електропроводка до 20 м/п; житлова кімната - стеля (по водоемульсійному пофарбуванню спостерігаються плями залиття до 1, 13 кв.м), стіни (по поліпшеним шпалерам спостерігаються плями залиття площею до 6, 7 кв.м), потребує заміни електропроводка до 25 м/п. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що у судовому засіданні встановлено, що саме внаслідок дій відповідача сталось залиття квартири позивача. При цьому, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який свідчив би про відсутність протиправності в діях або бездіяльності відповідача та його вини. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири, з якої сталось залиття, а отже зобов`язаний утримувати вказане майно. Обставин для застосування положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України також судом не встановлено. Так, як зазначалось вище, збитками, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно Звіту № 2-009/2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] , внаслідок його залиття водою, складеного на замовлення позивача ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 31 119, 00 грн. Визначаючи розмір шкоди, яка має бути стягнута з відповідача суд, з огляду на приписи ст. 76, 77 ЦПК України вважає за можливе покласти в основу рішення розмір визначений вищевказаним Звітом. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди сума у розмірі 31 319, 00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження автомобіля, яке є власністю Позивача. Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, враховує поведінку відповідача, внаслідок дій якого відбулось залиття квартири позивача та пошкодження належного позивачу майна, а також відмову відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, що потягло за собою також низку незручностей в житті позивача та завдало останній моральних страждань через невиправдане очікування, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкода в розмірі 1 000, 00 грн. Щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позивач у своїй позовній заяві також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на проведення незалежної оцінки майна внаслідок нанесення матеріальної шкоди у розмірі 1 500, 00 грн. При цьому, доказів того, що вказані витрати були понесені позивачем, матеріали справи не містять, а відтак у вказаній частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 394, 24 грн. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial