Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У листопаді 2021 року адвокат Остапенко О.П. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати виконавчий напис № 52331 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівноюпро стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості в розмірі 92 862 гривень, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2021 року [PERSON] стало відомо, що відносно нього в Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 65802903. 23.10.2021 року [PERSON] подав до Шевченківського ВДВС заяву з проханням надати йому можливість ознайомитися з матеріалами ВП № 65802903 та отримати копії документів наявних у ньому. На свою заяву від 23.10.2021 року від Шевченківського ВДВС [PERSON] отримав заяву про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2021 року № 1644/06/21, виконавчий напис від 24.05.2021 року, постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 15.06.2021 року, постанову про арешт майна боржника від 18.06.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 18.06.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 03.08.2021 року. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2021 року з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін», на підставі виконавчого напису № 52331 від 24.05.2021 року приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., слід стягнути борг у сумі 92 862,00 грн. Як визначено у виконавчому написі з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» слід стягнути заборгованість за кредитним договором 728146 від 02.02.2019 року у сумі 92 862,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 86 112,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 750,00 грн. [PERSON] вважає, що заборгованість перед ТОВ «Веллфін» не є безспірною і приватним нотаріусом Грисюк О.В. не могло бути встановлено зворотного. Відповідно до виконавчого напису від 23.05.2021 року заборгованість за сумою кредиту складає 6 000,00 грн., а за відсотками 86 112,00 грн., що в 143 рази перевищує суму боргу. Таке співвідношення сум стягнення не може бути безспірним. Крім того, [PERSON] не отримував від нотаріуса Грисюк О.В. заяв, претензій, листів-вимог, інших документів, якими останній намагався з`ясувати у [PERSON] наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати боргу. Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме [PERSON] не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на викладене та те, що як жодної інформації про наявність будь- якої заборгованість за кредитним договором, так і вимоги про усунення порушень за таким договором позивач не отримував, вважає, що виконавчий напис не повинен був бути вчинений нотаріусом, а тому вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 25.11.2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивача, позов підтримав, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін»у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав відзив. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.вчинено виконавчий напис №52331 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 92862,00 грн. (а.с.14). 15.06.2021 року постановою заступника начальника Шевченківського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Приймак О.В. відкрито виконавче провадження ВП №65802903 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. №52331 від 24.05.2021 року. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами [PERSON] , зокрема, посилався на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 24.05.2021 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, наявність копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана та отримана боржником, не перевірив і суму заборгованості яка нібито виникла в позивача. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Веллфін», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. - судовий збір за подання позову немайнового характеру, (а.с.5- квитанції). На підставі викладеного та

Outcome: approved