Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування вимог зазначила, що з 2013 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . В червні 2016 року відповідач пішов від них з сином. З дитиною він не спілкується, участі у його вихованні, фізичному, духовному та моральному розвитку не приймає, його життям не цікавиться. Дитина постійно проживає з нею та має сталий соціальний зв`язок з нею. Вона добросовісно виконує її материнські обов`язки, створює для сина необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечує усім необхідним та піклується про культурний розвиток та належний відпочинок дитини, намагаючись по можливості подорожувати з сином за кордон, що також ускладняється не визначенням місця проживання дитини. Просить визначити місце проживання неповнолітнього сина разом з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації, проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. Представник третьої особи Оргну опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення просили максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 563 від 08 липня 2014 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . З довідки, виданої дошкільним навчальним закладом № 160 вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує ЗДО № 160 з 01 серпня 2018 року по теперішній час. Вихованням дитини займається виключно мати [PERSON] . Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки, виданої ОСББ «Ліга» вбачається, що [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім неї за вказаною адресою проживають та постійно мешкають її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З характеристики, виданої ТОВ «Компанія «Стюард» вбачається, що [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності. Є справжнім професіоналом, вміло керує довіреним їй напрямком, користується заслуженою повагою серед співробітників. Постійно підвищує свій професійний рівень. У спілкуванні з колегами завжди доброзичлива, з партнерами і клієнтами фірми. Дотримується норм поведінки, прийнятих в компанії, уважна до людей, тактовна. З довідки, виданої ТОВ «Компанія «Стюард» вбачається, що [PERSON] в компанії займає посаду бухгалтера, її дохід за період з 08 січня 2020 року по 31 травня 2021 року складає 97204,49 гривень. В ч. 4, 5 ст.19 СК України зазначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 30 грудня 2021 року визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи відсутність належних заперечень батька щодо місця проживання дитини з матір`ю, з урахуванням того, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо визначення місця проживання дитини, та вважає за необхідне визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved