Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ТОВ «Корнер» заборгованість за договором позики від 03.12.2018 року в сумі 354000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики (безвідсоткової) на суму 840000,00 грн. Після підписання договору позивач одразу передав запозичені грошові кошти генеральному директору ТОВ «Корнер» [PERSON] . Умовами договору визначено строк дії позики до 01.12.2019 року. 23.01.2020 року позивачу було повернуто частину позики в розмірі 486000,00 грн. Залишок боргу станом на даний час позивачу повернуто не було. 05.03.2021 року на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією в семиденний строк з дня отримання листа вирішити питання перерахування суми боргу. Зазначений лист відповідачем був отриманий 18.03.2021 року, проте повернення коштів не відбулось. Відповідач ухиляється від зустрічі та розмови щодо повернення боргу, не відповідає на телефонні дзвінки та ухиляється від досудового врегулювання спору. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.04.2021 матеріали позовної заяви [PERSON] передано за підсудність до Солом`янського районного суду м. Києва. 17.05.2021 матеріали позовної заяви [PERSON] надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, у встановлений судом строк відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Корнер» в особі генерального директора [PERSON] було укладено договір позики (безвідсоткової) на суму 840000,00 грн. Згідно п.2.1. договору строк надання позики до 01.12.2019 року. Відповідно до п. 3.2. договору по закінченню строку, вказаного в п.2.1. цього договору, позичальник зобов`язується протягом наступних 10 днів повернути суму боргу. Позивач у позові зазначає, що 23.01.2020 року йому було повернуто частину позики в розмірі 486000,00 грн., інша частина боргу станом на даний час позивачу повернута не була, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання (передання і прийняття майна, виконання роботи тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено, що відповідач у встановлений договором строк всю суму позики позивачу не повернув. Доказів зворотного відповідачем до суду надано не було. Вбачається, що 05.03.2021 року на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією в семиденний строк з дня отримання листа вирішити питання перерахування суми боргу. Зазначений лист відповідачем був отриманий 18.03.2021 року, проте повернення коштів не відбулось. Враховуючи викладене та положення договору позики, відповідач вважається таким, що порушив виконання свого грошового зобов`язання з повернення позивачу суми позики у розмірі 354000,00 грн., у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням задоволення позову та у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору при відкритті провадження у справі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3540,00 грн.

Outcome: approved