Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулася до суду із позовом до відповідачів про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав. Позов мотивовано тим, що вiд спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , з 15 червня 2021 року перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації. Дитина була поміщена до центру через складні життєві обставини у сім`ї, які батьки дитини не можуть подолати власними силами. Мати [PERSON] , [INFO] , ніде не працює, бродяжить, залишає дитину на тривалий час, не забезпечує догляд за дитиною, схильна до зловживання алкогольними напоями. Батько [PERSON] , [INFO] , не працює, забезпечити догляд за дитиною не має можливості і бажання. За адресою: [ADDRESS] , де проживає родина [PERSON] , не створені умови для перебування малолітньої дитини. У приватному будинку відсутні вхідні двері, у вікнах немає шибок, стіни кімнат обiдранi та уражені пліснявим грибком. Відсутні опалення, електро- та газопостачання, їжа готується надворі на багатті. Також немає місця для занять та відпочинку дитини, немає продуктів харчування. Подвір`я та житлове приміщення потребують капітального ремонту, загальний санітарний стан незадовільний. Відповідачі були запрошенi на засідання комісії з питань захисту прав дитини 23 листопада 2021 року. [PERSON] виявив бажання взяти участь у засіданнi комiсiї, але на засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. [PERSON] на засідання комісії про відібрання у неї дитини без позбавлення її батьківських прав не заперечувала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.01.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні у вступному слові позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у матеріалах справи докази. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне відібрати малолітню дитину у відповідачів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.8). За клопотанням Управління (служби) у справах дітей від 15.06.2021 року малолітній [PERSON] влаштований до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації (а.с.4). Згідно із повідомленням Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 07.10.2021 року, батько [PERSON] . вiдвiдував сина декілька раз, спілкувався з працівниками центру та повідомив, що планує забрати хлопчика. На питання адмiнiстрацiї центру про те, де він працює та коли має намір забрати дитину, чіткої відповіді не надав. Мати - [PERSON] , відвідувала дитину два рази, у вечірній час, у нетверезому стані, телефонувала сину, з адміністрацією центру та працівниками закладу не спілкувалась, станом здоров`я та успіхами дитини не цікавилась (а.с.5). Із подання Чернігівського районного управління поліції про усунення умов та причин вчинення правопорушень від 25.05.2021 вбачається, що на [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП від 24.05.2021 за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] (а.с.6). Вiдповiдно до інформації комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, [PERSON] доставлявся в кабінет медичних оглядів з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів та амфетамінів та встановлений діагноз: гостра інтоксикація неускладнена (наркотичне сп`яніння) (а.с.11). Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, [PERSON] двічі перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Стан вiдмiни з психотичними епізодами (а.с.12). Згідно із висновком, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати, без позбавлення батьківських прав малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] та батька [PERSON] (а.с.35). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 1, 4 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. За ч. 3 ст.170 СК України, передбачено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved