Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням В підтвердження своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та постійно проживають в квартирі [ADDRESS] , всією сім`єю, яка складається із чотирьох осіб, в тому числі з ними постійно проживає неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Зазначена квартира була надана дружині [PERSON] , чоловіку [PERSON] , та дітям доньці [PERSON] , сину [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб, згідно до ордера. В подальшому квартиру приватизували та отримали Свідоцтво про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації фонду Дергачівської міської Ради народних депутатів від 09 червня 1993 року, та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Інвенрос» від 09 червня 1993 р., запис у реєстрові книзі за №32-39. Разом з ними в квартирі був зареєстрований син знайомого, відповідач по справі [PERSON] . Вони дали свою згоду на реєстрацію [PERSON] за цією адресою за проханням знайомого, виходячи з чисто людяних відносин, адже розуміючи, що йому потрібно було оформлювати документи, цивільний паспорт, військовий квиток і саме з цією метою він вкрай потребував місця реєстрації, адже всі ці питання пов`язані з реєстрацією отримувача за певною адресою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 25.10.2007 зареєстрованого в реєстрі за №2-580, спадкоємцем на цілу частку майна [PERSON] є його син [PERSON] , що складається із 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Відповідач не сплачує рахунки за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті. Однак, з причини реєстрації відповідача у будинку позивачі, як власники квартири не мають можливості оформити субсидію, чи будь-яким чином розпорядитися своєю власністю. Факт, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в буд. [ADDRESS] , підтверджується актами за період з 2013 року по теперішній час, складеними депутатами Дергачівської міської ради. Наявність реєстрації відповідача в зазначеній вище квартирі, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності, порушує їх права користування, володіння та розпорядження власністю, тому позивачі змушені звернутись до суду з позовом. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та за їх відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та постійно проживають в квартирі [ADDRESS] , всією сім`єю, яка складається із чотирьох осіб, в тому числі з ними постійно проживає неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Зазначена квартира була надана дружині [PERSON] , чоловіку [PERSON] , та дітям доньці [PERSON] , сину [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб, згідно до ордера. В подальшому квартиру приватизували та отримали Свідоцтво про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації фонду Дергачівської міської Ради народних депутатів від 09 червня 1993 року, та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Інвенрос» від 09 червня 1993 р., запис у реєстрові книзі за №32-39. Разом з ними в квартирі був зареєстрований син знайомого, відповідач по справі [PERSON] . Вони дали свою згоду на реєстрацію [PERSON] за цією адресою за проханням знайомого, виходячи з чисто людяних відносин, адже розуміючи, що йому потрібно було оформлювати документи, цивільний паспорт, військовий квиток і саме з цією метою він вкрай потребував місця реєстрації, адже всі ці питання пов`язані з реєстрацією отримувача за певною адресою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 25.10.2007 зареєстрованого в реєстрі за №2-580, спадкоємцем на цілу частку майна [PERSON] є його син [PERSON] , що складається із 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Відповідач не сплачує рахунки за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті. Однак, з причини реєстрації відповідача у будинку позивачі, як власники квартири не мають можливості оформити субсидію, чи будь-яким чином розпорядитися своєю власністю. Факт, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в буд. [ADDRESS] , підтверджується актами за період з 2013 року по теперішній час, складеними депутатами Дергачівської міської ради. Наявність реєстрації відповідача в зазначеній вище квартирі, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності, порушує їх права користування, володіння та розпорядження власністю, тому позивачі змушені звернутись до суду з позовом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved