Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

позивач АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до Голосіївського районного суду міста Києва, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5 159,63 доларів США. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». Позивач стверджує, що 04.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ВL4992, відповідно до якого Банк надав позичальнику в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті 164 000 доларів США, у порядку і на умовах зазначених у цьому договорі. Відповідно до додаткової угоди №ВL4992/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL4992 від 04.06.2008 року Позичальник отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 164 000,00 доларів США строком до 01.06.2028 року, під 14,95% річних та 29,9% річних за користування коштами понад встановлений строк. Позивач зазначає, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором та виконав в повному обсязі. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного Договору. 25 листопада 2015 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва № 752/11813/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] заборгованість в сумі 221 646,40 доларів США та 3654 грн судового збору. В подальшому рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року Позичальником в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Позивач посилається на те, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості від 19.07.2021 року 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.09.2020 року по 19.07.2021 року становлять 5 159,63 дол. США, які позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 21.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача у якому остання зазначає, що Київським апеляційним судом в постанові по справі №752/11813/15-ц від 12.05.2021р., яка набрала законної сили, встановлено, що із заявою про видачу виконавчих листів АТ «Універсал Банк» звернулося лише 14.08.2019, тобто уже після спливу трирічного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про будь - які поважні причини неможливості отримати виконавчі листи протягом трьох років з дня набрання рішенням законної сили та передачі їх на виконання стягувач не зазначив. Таким чином, відповідач вказує, що позивач втратив право вимагати від боржника виконання обов`язку (сплати грошових коштів) зобов`язання є припиненим, а тому стягнення трьох відсотків річних є безпідставним. Також, на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій Банк посилається на помилковість тверджень відповідача, які не узгоджуються з позиціями Верховного Суду у даній категорії справ. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ВL4992, відповідно до якого Банк надав позичальнику в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті 164 000 доларів США, у порядку і на умовах зазначених у цьому договорі. Відповідно до додаткової угоди №ВL4992/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № ВL4992 від 04.06.2008 року Позичальник отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 164 000,00 доларів США строком до 01.06.2028 року, під 14,95% річних та 29,9% річних за користування коштами понад встановлений строк. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2015 року заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва № 752/11813/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] заборгованість в сумі 221 646,40 доларів США та 3654 грн судового збору. Тобто судом було встановлено неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В січні 2020 р. АТ «Універсал Банк» звернулось до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів № 752/11813/15-ц до виконання. Київським апеляційним судом в постанові по справі за заявою АК «Універсал Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення боргу №752/11813/15-ц від 12.05.2021р., встановлено, що із заявою про видачу виконавчих листів АТ «Універсал Банк» звернулося лише 14.08.2019, тобто уже після спливу трирічного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про будь - які поважні причини неможливості отримати виконавчі листи протягом трьох років з дня набрання рішенням законної сили та передачі їх на виконання стягувач не зазначив. Однак, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою ст.625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 р. № 916/190/18. Тобто, відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання не свідчить про припинення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 та ч.5 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Розрахунок 3% річних за період з 01.09.2020 р. по 19.07.2021 р. відповідає вимогам чинного законодавства та може бути прийнятий судом на підтвердження розміру суми боргу. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved