Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради в листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів та просив стягнути з останнього надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку за період з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року та з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року у сумі 14 232,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та з 01 травня 2020 року по 31 серпня 2020 року, з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року отримував соціальну допомогу на дітей як фізична особа-підприємець відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №329 «Деякі питання соціальної підтримки сімей з дітьми», якою затверджено Порядок виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Під час перевірки виявлено, що з 01 липня 2020 року [PERSON] змінено групу платника податків з 2 на 3 групу, однак він не повідомив управління вчасно та у зв`язку з цим виникла передплата коштів за періоди з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року та з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 у розмірі 14 232,00 грн. Відповідач у позасудовому порядку кошти не повернув, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Відповідач правом на відзив не скористався. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, вказував, що нормами чинного законодавства саме на отримувача допомоги покладений обов`язок повідомлення про зміну обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, однак відповідач діяв недобросовісно та не повідомив про такі обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засідання заперечував щодо задоволення позову, вказуючи, що допомога призначалася працівниками позивача та вони вправі були перевірити інформацію щодо нього та не виплачувати допомогу, його вини в переплаті коштів не має. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини сторін, врегульовані норми постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №329 «Деякі питання соціальної підтримки сімей з дітьми» (надалі - Постанова) та нормами ЦК України щодо повернення безпідставно отриманого майна. Пунктом 1 Постанови запроваджено на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2, та на один місяць після дати його відміни виплату допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Одночасно Постановою затверджено Порядок виплати допомоги на дітей фізичним особам підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (надалі -Порядок). Пунктом 3 Порядку передбачено, що допомога на дітей призначається і виплачується фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, які: сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за усі місяці 2019 року або протягом усіх місяців 2019 року після державної реєстрації фізичної особи - підприємця; або зареєструвалися як фізичні особи - підприємці у січні - березні 2020 р.; або отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу та звільнені від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Допомога на дітей призначається і виплачується також фізичним особам - підприємцям, які до березня 2020 р. (включно) перейшли на спрощену систему оподаткування та обрали першу або другу групу платників єдиного податку. Допомога на дітей фізичним особам - підприємцям, зазначеним в абзацах третьому та четвертому цього пункту, які звернулися за її призначенням у травні - червні 2020 року, призначається та виплачується починаючи з травня 2020 року. Пунктом 6 Порядку передбачено, що допомога на дітей призначається на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2, та на один місяць після дати його відміни одному з батьків (опікуну), з яким постійно проживає дитина, на кожну таку дитину до досягнення нею 10 річного віку (включно) у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідних вікових груп станом на 1 січня 2020 р., і виплачується щомісяця за повний місяць. Перелік документів, які подаються для призначення допомоги, визначений п.п. 9,10 Порядку. У відповідності до пункту 14 Порядку документи, необхідні для призначення допомоги на дітей, розглядаються органом соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви з усіма необхідними документами. Перевірка належності фізичної особи - підприємця до першої або другої групи платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку. Пункт 18 Порядку передбачає, що отримувач допомоги на дітей у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язаний протягом трьох робочих днів повідомити про це органам соціального захисту населення. Отже обов`язок по перевірці належності фізичної особи - підприємця до першої або другої групи платників єдиного податку з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку покладено на орган соціального захисту населення лише при перевірці поданих документів для призначення допомоги на дітей, а на отримувача допомоги покладається обов`язок повідомити про обставини, зокрема про зміну групи спрощеної системи оподаткування, з якою пов`язується припинення виплати допомоги. Згідно пункту 15-1 Порядку якщо отримувачем допомоги на дітей приховано відомості або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення допомоги, внаслідок чого було надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення допомоги на дітей та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги на дітей про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги на дітей самостійно; за згодою отримувача допомоги на дітей у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат допомоги на дітей у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Судом установлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей як фізична особа-підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування та належать до другої групи платників єдиного податку. 16 травня 2020 року [PERSON] звернувся із заявою на призначення допомоги на дітей фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (а.с.12). 19 травня 2020 року рішенням Управління соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради призначено допомогу [PERSON] на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3558,00 грн з 01 травня 2020 року по 31 червня 2020 року (а.с.13). Надалі виплати було продовжено в розмірі зазначеному вище, а саме з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року та з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року, про що свідчать розпорядження начальника управління від 18 червня 2020 року, 21 липня 2020 року та 04 грудня 2020 року (а.с.15-17). З листа Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02 квітня 2021 року за №8384/5/02-32-24-04-10 слідує, що ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) рахується на податковому обліку у ГУ ДПС у Вінницькій області (м. Вінниця) з 18 травня 2006 року та відповідно до бази даних ІС «Податковий облік» останній перебував з 10 березня 2015 року по 01 липня 2019 року на спрощеній системі оподаткування (3 група), з 01 липня 2019 року по 01 липня 2020 року на спрощеній системі оподаткування (2 група) та з 01 липня 2020 року по теперішній час на спрощеній системі оподаткування (3 група). Вказана обставина не заперечується і відповідачем. За період з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року та з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року [PERSON] була виплачена допомога на суму 14 232,00 грн. Позивач, отримавши інформацію з ГС ДПС у Вінницькій області про зміну [PERSON] з 01 липня 2020 року групи оподаткування, звернувся до останнього з вимогою про повернення в добровільному порядку надмірно виплачених коштів в розмірі 14 232,00 грн, однак дана вимога залишена без уваги. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. Як установлено судом, [PERSON] 16 травня 2020 року звернувся до позивача як фізична - особа підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування і належить до другої групи платників, з проханнями призначити допомогу на дітей фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників податку, у результаті чого йому й призначена така допомога. Втім, як стало відомо позивачу з інформації з ГУ ДПС у Вінницькій області [PERSON] з 01 липня 2020 року є платником єдиного податку 3 групи. Отже відповідач, не будучи суб`єктом, на який поширюється дія Порядку, а саме: фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, за період з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року та з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року отримав допомогу на дітей у розмірі на суму 14 232,00 грн. Відповідач в порушення п.18 Порядку не повідомив про зміну групи платника податку з другої на третю з якою пов`язується припинення виплати призначеної допомоги, хоча такий обов`язок покладений саме на отримувача допомоги, а отже відповідач діяв недобросовісно. Зважаючи, що судом установлено переплату відповідачу [PERSON] коштів соціальної допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, така переплата виникла в результаті недобросовісності з боку відповідача, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача вказаної суми коштів, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради 2270,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved