Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що 04 листопада 2020 року між нею та відповідачем укладено договір оренди житлової площі (приміщення). Відповідач передав їй в користування квартиру за адресою: [ADDRESS] на строк 06 місяців з 04 листопада 2020 року по 04 травня 2021 року, а вона зобов`язалась щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі 6 300,00 грн, а також внесла завдаток у сумі 6 300,00 грн, який повинен був повернутий при звільненні житла. 04 травня 2021 року строк дії договору закінчився, тому вона передала об`єкт оренди відповідачу, проте останній не повернув їй заставну суму та переплачену суму оренди у розмірі 4 178,92 грн. Просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 10 478,92 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про рогляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив, де просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 04 листопада 2020 року між ним та позивачем було укладено договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] на строк 06 місяців з 04 листопада 2020 року по 04 травня 2021 року, де позивач зобов`язалась щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі 6 300,00 грн, а також внесла завдаток у сумі 6 300,00 грн, який повинен був повернутий при звільненні квартири. Згідно з умовами договору наймач зобов`язався відшкодувати шкоду у разі псування предметів побуту, а також не допускати погіршення стану орендованого приміщення. 05 червня 2021 року позивач звільнила орендоване приміщення, після спливу строк, зазначеного в договорі від 04 листопада 2020 року, після чого виявилось псування меблів, сантехніки, а також наявна заборгованість за комунальні послуги, про що ним було повідомлено позивача. Неповернення завдатку вважає правомірним, оскільки відповідно до умов договору останній повертається лише у разі відсутності претензій зі сторони наймодавця та відсутності наявності псування предметів побуту. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 04 листопада 2020 року між сторонами укладено Договір оренди житла (далі по тексту - Договір), а саме квартири за адресою: [ADDRESS] на строк 06 місяців з 04 листопада 2020 року по 04 травня 2021 року. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язалась щомісячно сплачувати орендну плату у розмірі 6 300,00 грн, а також внести завдаток у сумі 6 300,00 грн, який повинен був повернутий при звільненні орендованого житла Орендар зобов`язується повністю сплачувати рахунки за користування водою, ОСМД, світло. Відшкодувати шкоду в разі псування предметів побуту, меблів, побутової техніки, а також не допускати погіршення стану орендованого приміщення (а.с.7). Відповідно до банківських виписок з рахунку [PERSON] , який відкрито в АТ КБ "Приватбанк" остання сплатила на ім`я [PERSON] : 05 травня 2021 року 5 025,13 грн; 16 квітня 2021 року 733,67 грн; 04 квітня 2021 року 6 331,66 грн; 09 березня 2021 року 301,51 грн; 09 березня 2021 року 164,82 грн; 04 березня 2021 року 6 331,66 грн; 16 лютого 2021 року 3 015,08 грн; 04 лютого 2021 року 6 331,66 грн; 09 січня 2021 року 1 055,28 грн; 04 січня 2021 року 6 331,66 грн; 04 грудня 2020 року 6 331,66 грн (а.с.11-32, 34). Як видно з квитанції Монобанку позивачем переведено відповідачеві грошові кошти у розмірі 1 300,00 грн (а.с.33). Отже, позивачем на користь відповідача в рамках Договору сплачено грошові кошти на загальну суму 48 278,92 грн, з урахуванням заставної суми 6 300,00 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають із договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 129 Конституції України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як видно зі ст. 610 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно зі ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За приписами статей 77, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Роздруківка фотографій та повідомлень, яка надана позивачем не є належним та допустимим доказом, оскільки не можливо ідентифікувати відправника та отримувача повідомлень та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення (35-39). Надані відповідачем фотознімки не носять інформативний характер(а.с.67-68). Отже заперечення відповідача є голословними та такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на що, суд відхиляє всі його аргументи. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що загальна сума сплачених позивачем відповідачу коштів складає 48 278,92 грн: заставна сума 6 300,00 грн та орендна плата. Відповідно до умов Договору за 6 місяців позивачем необхідно було сплатити орендну плату у розмірі 37 800,00 грн, проте останньою сплачено 41 978,92 грн. Отже 4 178,92 грн є надмірно сплаченою сумою орендної плати, яка разом із заставною сумою підлягають поверненню позивачу. Оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved