Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь відповідно до розписки від 25.05.2021 заборгованість у розмірі 150932,00 грн. та судовий збор в розмірі 1509,32 грн. Свої\~вимоги позивач\~обгрунтовує тим,\~що він\~25.05.2021,\~перебуваючи з\~відповідачкою по\~справі в\~трудових відносинах,\~надав [PERSON] грошові кошти в сумі 150932,00\~грн зі строком повернення до 08.06.2021, що підтверджується відповідною розпискою. Проте, на неодноразові вимоги [PERSON] , станом на 25.10.2021 відповідач гроші не повертає, в зв`язку з чим і подано відповідний позов. В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. На адресу її реєстрації неодноразово направлялися поштові повідомлення. За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду даної справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 25\~травня 2021 року [PERSON] надав грошові кошти [PERSON] в сумі 150932,00 грн, що підтверджується відповідною розпискою, складеною власноручно Відповідачем з терміном повернення до 08 червня 2021 року (а.с.19). Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином дана угода була укладена відповідно до вимог ст.1047 ЦК України в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на дату подачі позову до суду, 25 жовтня 2021 року, відповідач грошові кошти, отримані нею відповідно до розписки від 25 травня 2021 року - не повернула. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Уклавши Договір на умовах, викладених в ньому, Відповідач тим самим засвідчила свою повну та беззастережну згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені у Договорі (розписці). Таким чином, уклавши Договір, Сторони дійшли згоди щодо усіх його істотних умов та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного Договору. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, а відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Оскільки, [PERSON] зобов`язувалася повністю розрахуватися з позивачем до 08.06.2021, проте до даного часу суму позики не повернула, то очевидним фактом є допущене нею порушення своїх зобов`язань за розпискою (договором), в зв`язку з чим даний позов про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 150932,00 грн підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1509,00 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved