Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У грудні 2021 ПрАТ «СК«УНІКА» звернулася з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, та відповідно просила стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку суброгації, майнову шкоду в розмірі 19887 грн. Мотивувала тим, що з [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб квартир №NKNONBR-187G324. [PERSON] перебуваючи у квартирі [ADDRESS] вчинила хуліганські дії пошкодила майно та оздоблення вказаної застрахованої квартири. Позивачем сплачено страхове відшкодування на суму 19887 грн. тому позивачу переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток у розмірі страхового відшкодування. На адресу відповідача було надіслано претензію, проте це не дало ніякого результату. Ухвалою суду від 29.12.2021 провадження по справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) стороною не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 16.08.2018 між ПрАТ «СК«УНІКА» та [PERSON] укладено електронний поліс добровільного комплексного страхування майна фізичних осіб №NKN0NBR-187G324, відповідно до якого майном що страхується є квартира за адресою [ADDRESS] , страховим випадком за договором визнається: факт понесення збитків внаслідок пошкоджень, знищення чи втрата застрахованого майна в результаті страхових ризиків, одним із випадків є протиправні дії третіх осіб. Загальна страхова сума 50000 грн, в частині страхування внутрішнього оздоблення нерухомості 20000 грн., строк дії договору 1 рік (а.с.6). Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.05.2019 [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП відповідно до постанови при встановлені обставин справи зазначено, що 10.12.2018 року о 22.00 год. за адресою [ADDRESS] громадянка [PERSON] вчинила хуліганські дії, а саме побила майно, посуд, виражалася нецензурною лайкою, гучно кричала, намагалася підпалити сміття у квартирі (постанова а.с.7). Відповідно до відповіді наданої слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області повідомлено, що [PERSON] здано на добу квартиру [PERSON] за адресою [ADDRESS] , було виявлено, що квартирантка підпалила речі в ванній кімнаті, та пошкодила його майно ( повідомлення а.с.9). Актом від 11.12.2018 складеним комісією ЖКП ММР «Бриз» про пошкодження які зазнала квартира у результаті пожежі (акт а.с.10). Заявою про страхове відшкодування від 10.12.2018 [PERSON] повідомила про подію, що сталася ( заява а.с. 11). Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування за завдану шкоду становить 19 887 грн. Відповідно до страхового акту №00282361 від 29.12.2018 винесено рішення виплатити [PERSON] страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 19\~887 грн шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунковий рахунок. 04.01.2019 згідно платіжного доручення №001060 ПрАТ «СК«УНІКА» виплатило [PERSON] 19887 грн страхового відшкодування за договором №NKN0NBR-187G324 від 16.08.2018 ( а.с. 18). 20.08.2021 на адресу [PERSON] ПрАТ «СК«УНІКА» надіслала претензію про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 19887 грн. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Надані стороною позивача докази суд вважає належними та допустимими, такими, що підтверджують факт настання страхового випадку у зв`язку із пошкодженням майна та внутрішнього оздоблення [PERSON] , що були спричинені хуліганськими діями [PERSON] вину якої визнано у судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 2270 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved