Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення часток в нерухомому майні та визнання права власності на спадкове майно. Посилаючись на те, що їх матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.1995 року належить квартира [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ [INFO] мати\~позивачів [PERSON] \~померла. Після\~її смерті\~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно\~в тому\~числі і\~на частину\~квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ Позивачі зазначають, що вони як спадкоємці за законом у вересні 2021 року звернулись до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 28.09.2021 року нотаріусом складено постанову про відмову у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру. \~ \~ \~ \~ \~ Таким\~чином позивачам\~необхідно в\~судовому порядку\~визначити частку\~у спільній\~сумісній власності\~на квартирупомерлої\~матері та визнати право власності в порядку спадкування. Виходячи з того, що позивачі не можуть прийняти спадщину після смерті своє матері, не можуть оформити право на спадщину на квартиру, та отримати свідоцтво про право на спадщину на дану квартиру, оскільки частки співвласників квартири не виділені, то просять суд визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] , яка померла [INFO] у розмірі 7/24 частки та визнати за нимиправо власності квартиру [ADDRESS] по 5/16 частки за кожним. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 28.12.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 28.01.2022 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивачі подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають. До початку розгляду справи по суті представник відповідача подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог. До початку розгляду справи по суті третя особа [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 15.09.2021 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.02.1995 року. \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] у віці 52-ох років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23.04.2020 року. Постановою приватного нотаріуса ЧМНО Половинської О.Б. від 28.09.2021 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з іншим правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України\~ спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.\~ Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частка кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Окрім цього слід зазначити, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється\~або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої\~статті 25 ЦК України здатність\~мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта\~статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень\~статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20). Отож враховуючи, що на момент ухвалення рішення\~[PERSON] \~ померла, тому відповідно до частини четвертої статті\~25 ЦК України\~її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 7/24 частки спірної квартири за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень\~статті 16 ЦК України\~та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду. У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що відсутні законні підстави для визначення\~ часток\~ майна, що є у спільній сумісній власності. А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування слід зазначити наступне. Так, відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно\~ ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною\~ ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та\~\~обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~ у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже на підставі вище викладеного враховуючи що, спірне майно належало спадкодавцю, а отже входить до складу спадщини, позивачі є спадкоємцями вказаного нерухомого майна, вчасно звернулися в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину не змогли у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а тому за ними слід визнати право власності на вказане майно з урахуванням часток інших співвласників. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: partial