Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ТОВ «НПП «УКРГЕОПРОЕКТ», Криворізька міська рада, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельних ділянок. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Криворізької міської ради №2737 від 22.12.2004, йому [PERSON] (надалі - позивачу) було видано 20 січня 2005 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП №011596. Згідно вказаного Державного акту позивачу на праві приватної власності стала належати земельна ділянка площею 0,3069 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. Державний Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі під реєстровим № 20014. 15 серпня 2006 року між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач), було укладено нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу 2/5 частини домоволодіння з земельною ділянкою, що складає: житловий будинок Б-1 житловою площею 24,3 кв. м., загальною площею 49,3кв. м., літня кухня -В, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0811 га. за адресою [ADDRESS] . 01 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений Договір дарування земельної ділянки, згідно якого відповідачу у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0645 Га., розташована за тією ж адресою. Призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. 25 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем знову було укладено нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якому у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0613 га, за тією ж адресою. Призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. Таким чином позивачем було здійснено продаж та дарування частини земельної ділянки загальною площею 0,2069 га. Земельні ділянки площею 0,0630 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0370 га для ведення сільського господарства по [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 Га залишилися перебувати у приватній власності позивача, у його фактичному володінні та користуванні. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про державний земельний кадастр», який набрав чинності 01.01.2013 року, внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим. Згідно ч. 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Отримання такого витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є обов`язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складення заповітів) (ч.2 ст. 38 Закону України « Про Державний земельний кадастр»). \~ \~ \~ \~ У 2014 році позивач вирішив звернутись до управління Держземагенства для присвоєння кадастрового номеру належній йому земельній ділянці з метою подальшого продажу належного йому домоволодіння й дізнався, що відповідач зареєстрував в Державному земельному кадастрі право власності па земельні ділянки на своє ім`я з присвоєнням їм кадастрових номерів. Так, земельній ділянці площею 0,0528 га. присвоєно кадастровий номер: 1211000000:08:151:0016, а земельній ділянці площею 0,1541 га. присвоєно кадастровий номер 1211000000:08:151:0017. Відповідач не погоджував з позивачем меж земельної ділянки, й визначив їх не правильно, внаслідок чого було порушено право власності позивача, оскільки господарські побудови належні йому на праві власності, а саме сарай під літерою «Б» та гараж під літерою «Л», опинились на земельній ділянці, на яку видано кадастровий номер на ім`я відповідача. Згідно відповіді ТОВ «НВП «УКРГЕОПРОЕКТ» за матеріалами справи №216/725/15-ц межі земельної ділянки з [PERSON] , як суміжним землевласником, не узгоджувались. За для встановлення дійсних меж земельних ділянок, які належать Позивачу та Відповідачу, позивач був змушений звернутись до ТОВ «Пріма- КР». Так, за результатами вимірювань було встановлено, що площа земельних ділянок по [ADDRESS] за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських споруд складає 0,0630 га. та ведення сільського господарства складає 0,0370 га, що відповідає Державному Акту. Також встановлено, що конфігурація та межі земельних ділянок не відповідають схемам розподілу земельної ділянки та плану земельної ділянки викресленого КП «КБТІ» у 2006 році, (у складі технічної документації додається), та в межах однієї з них знаходяться будівлі, які належать [PERSON] (ситуація викреслена на зведеному плані земельних ділянок). Враховуючи зазначене, були викреслені план існуючих землекористувань та креслення згідно схем розподілу, на яких видно, що спільна межа но [ADDRESS] порушена, що підтверджується зазначеним планом, схемою та пояснювальною запискою сертифікованого інженера - землевпорядника [PERSON] в складі наявної у позивача технічної документації, розробленою ТОВ «Пріма-КР». Позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на те, що жодних дій на виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку відповідач відмовляється здійснювати, що перешкоджає позивачу оформити земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на своє ім`я позивач звернувся з позовом «Про скасування відомостей внесених до державного земельного кадастру» до суду за захистом свого права. Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Позивач не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2017 року в задоволенні позову було відмовлено та роз`яснено, що позивачем було не вірно обраний спосіб захисту, а саме кадастровий номер може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки та оскарження державних актів. У зв`язку з перетином частини земельної ділянки позивача із земельними ділянками відповідача, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права по володінню, користуванню та розпорядженню своєю власністю, зокрема, на внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, внаслідок чого не можливо отримати Витяг з державного земельного кадастру, який є обов`язковим документом при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Відповідач не визнає та ігнорує вимоги позивача щодо виправлення даних помилок. На мирне вирішення спору з ним не погоджується, за адресою [ADDRESS] , не з`являється, останнім часом будь - який контакт з ним відсутній. Представником відповідача [PERSON] до суду надіслано відзив на позов, за якими відповідач позов не визнав, просив відмовити позивачу в задоволенні позову з тих підстав, що Позивач - [PERSON] , дійсно у 2005 році отримав у власність земельну ділянку площею 0,3069 га, що розрахована за адресою: [ADDRESS] , якій були присвоєно кадастрові номери 1211000000:08:151:0003 та 1211000000:08:151:0004, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, про що свідчить Державний Акт серії ДП №011596 на право власності на земельну ділянку. Дана земельна ділянка раніше фактично використовувалась двома користувачами, в зв`язку з цим вона була розділена посередині парканом на дві приблизно рівні частини і на кожній з них знаходились житлові будинки, на одній «А-1», на іншій «Б-1», а також на обох господарські споруди (гаражі, сараї). Однією із частин даної території де знаходився житловий будинок «А-1» користувався позивач, а іншу частину земельної ділянки і будинку «Б-1» він вирішив продати. Так, 15 серпня 2006 року позивач відчужив відповідачу за договором купівлі-продажу 2/5 частини домоволодіння з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку «Б-1» та літня кухня «В», які розташовані на земельній ділянці площею 0,0811 га. 01 червня 2007 року позивач за договором дарування земельної ділянки відчужив відповідачу ще частину даної земельної ділянки площею 0,0645 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 25 лютого 2008 року позивач відчужив відповідачу щє частину своєї земельної ділянки площею 0,0613 га за договором купівлі-продажу земельної ділянки. Таким чином, відповідач отримав на території домоволодіння [ADDRESS] у власність три земельних ділянки площами 0,0811 га; 0,0645 га; 0,0613 га, а загальною площею 0,2069 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. А у позивача у власності залишилась земельна ділянка площею 0,1000 га. При кожній з трьох угод про відчуження частин земельної ділянки її площа, місце розміщення на території домоволодіння та її межі були погодженні обома сторонами угоди, в іншому б випадку дані угоди б не укладалась взагалі. При цьому передавши у власність на підставі цивільно-правових угод земельні ділянки загальною площею 0,2069 га (тобто майже 2/3 частину від усієї землі) позивач фактично продовжував користуватися тією землею, якою користувався і раніше, при цьому паркан так і залишився на своєму місці, хоча він і проходить по території, яка вже перейшла відповідачу у власність. При цьому було обумовлено те, що це користування позивачем відбувається тимчасово, поки відповідач закінчить будівництво на своїй території, а в цей час він буде доглядати за його будматеріалами, а після завершення, паркан буде перенесено відповідно до погоджених меж, а його напівзруйновані сараї, що розміщені на його земельній ділянці будуть знесені. Так, отримавши у власність тричі земельні ділянки розміщені одна біля одної на території одного домоволодіння, відповідач вирішив об`єднати їх, зареєструвати, присвоїти власний кадастровий номер і отримати Державний акт на цю земельну ділянку. Для цього відповідачем у 2010 році були подані відповідні заяви та документи до ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Укргеопроект» для розробки технічної документації із землеустрою, щодо посвідчення права на земельну ділянку. На підставі поданих документів, виконаних топографо-геодезичних робіт та кадастрових зйомок, що були виконані ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Укргеопроект», а також землевпорядних робіт, що виконані ТОВ «Інститут геодезії та землеустрою», відповідачу були видані дві технічні документації: 1.Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] на території Криворізької міської ради по [ADDRESS] , де визначена площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,0528 га, визначений план меж земельної ділянки та присвоєний кадастровий номер 1211000000:08:151:0016; 2. \~ \~ \~ \~Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] на території Криворізької міської ради по [ADDRESS] , де визначена площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,1541 га, визначений план меж земельної ділянки та присвоєний кадастровий номер 1211000000:08:151:0017. Так, при виготовлені даних технічних документацій, на виконання ст.198 Земельного кодексу України відповідачу було необхідно узгодити зовнішні межі землекористування з суміжними землекористувачами, що відповідачем було зроблено і погоджено із землекористувачами: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), що підтверджується Актом обстеження зовнішніх меж землекористування від 22 червня 2010 року (який міститься на арк..6 в технічних документаціях, що додані до матеріалів справи). Позивач - [PERSON] , в свою чергу відмовився від погоджування з відповідачем межі земельної ділянки, пояснюючи це тим, що він хоче залишити межі земельної ділянки такі, які він і використовує фактично, йому так зручніше і переносити паркан та руйнувати свої гаражі він не хоче і вже не збирається, здійснити заміри та проміри він не дозволив працівникам ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Укргеопроект», не допускав їх на територію та не погоджував межі, про що свідчить напис на Абрисі земельної ділянки при виконанні польових робіт та експлікації земель. В зв`язку з цим, відповідач був вимушений у травні 2010 року звернутися до районної комісії по вирішенню земельних спорів Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради з питання узгодження меж своєї земельної ділянки, так як користувач [PERSON] (позивач), свого погодження на надавав. Для вирішення даного питання на засідання земельної комісії [PERSON] запрошувався тричі рекомендованим повідомленням та телефоном, але він так і не з`явився на засідання комісії. Тому, 16 червня 2010 року комісією по вирішенню земельних спорів у складі: заступника голови Центрально-Міської районної у місті ради, голови комісії Згода С.Л., завідувача відділу ЖКГ, заступника голови комісії Родін В.Є. та спеціаліста з питань земельних відносин [PERSON] , було вирішено узгодити зовнішні межі землекористування згідно технічного висновку щодо розмежування території та технічної документації виконаних ТОВ «НВП «Укргеопроект», що підтверджується Витягом із Протоколу комісії №4 від 16 червня 2010 року. На підставі виготовлених технічних документацій із землеустрою відповідач отримав Державні акти на земельні ділянки, що підтверджує право власності на землю, а саме: 1. \~ \~ \~ \~Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №886337 виданий 11 жовтня 2011 року управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на земельну ділянку площею 0,0528 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розміщена за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:08:151:0016. Державний Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №121100001000570 (копія додається); 2. \~ \~ \~ \~Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №886469 виданий 11 жовтня 2011 року управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на земельну ділянку площею 0,1541 га для ведення особистого селянського господарства, що розміщена за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:08:151:0017. Державний Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №121100001000571 (копія додається). Таким чином, відповідач є законним власником земельної ділянки загальною площею 0,2069 га, з якої 0,0528 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,1541 га для ведення особистого селянського господарства. Дане право власності мною було набуто на підставі нотаріально посвідчених договорах: - \~ \~ \~ \~договір купівлі-продажу 2/5 частини домоволодіння з земельною ділянкою від 15 серпня 2006 року; - \~ \~ \~ \~договір дарування земельної ділянки від 01 червня 2007 року; - \~ \~ \~ \~договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 лютого 2008 року. Дані договори є дійсними, законними, правомірними, укладені у відповідності до вимог законодавства та зареєстровані, і питання стосовно визнання їх недійсними позивач у своєму позові не ставить. Підтвердженням права власності на землю є Державні акті на земельні ділянки, які також є дійсними, законними, правомірними, виготовлені у відповідності до вимог законодавства та зареєстровані. Підтвердженням меж та місце розташування вищезазначених земельних ділянок є Технічні документації із землеустрою, які також були розроблені у відповідності до вимог законодавства. А тому, на підставі вищевикладеного, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити. У своїй відповіді на відзив позивач [PERSON] , зазначив, що представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано відзив на мій позов до [PERSON] про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельних ділянок, в якому вона просила застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу в позові. Вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, виходячи з наступного. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про те що, його право порушено він дізнався у 2014 році коли звернувся до ТОВ «Пріма-КР» за розробкою технічної документації, з метою отримання кадастрових номерів земельних ділянок. Після чого одразу ж звернувся до суду. Заочним рішення Ц.-Міського суду м. Кривого Рогу від 02.12.2015 р. (справа №216/725/15-ц) його вимоги задоволені скасовано відомості внесені до ДЗК щодо цих земельних ділянок та визнано рішення, на підставі якого були присвоєнні кадастрові номери, незаконним та зобов`язано Управління держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області виправити помилку встановлення меж земельної ділянки. Ухвалою суду від 08.02.2016 р. заочне рішення за заявою відповідача скасовано, справу призначено до розгляду. Рішенням Центрально- міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій він подав касаційну скаргу. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2017 року в задоволенні позову було відмовлено та роз`яснено, що позивачем було не вірно обраний спосіб захисту, а саме кадастровий номер може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки та оскарження державних актів. Відповідач у відзиві вказує що «при кожній з угод про відчуження земельних ділянок їх площа, місце та межі були погоджені сторонами, в іншому випадку дані угоди не укладалися б». Дійсно вони з відповідачем погоджували межі та конфігуряцію земельних ділянок при укладенні угод, однак, зовсім не такі, які, як виявилося пізніше, відповідач зареєстрував за собою в земельному кадастрі. В мене наявні технічні документації, копії яких надані суду, із межами та конфігурацією земельних ділянок, які вони дійсно погоджували з відповідачем при укладенні угод. Про те, що при виготовленні технічної документації із землеустрою для виготовлення документів, що посвідчують право власності межі земельних ділянок зі мною не погоджувалися і були визначені за інформацією наданою [PERSON] свідчить і відповідь ТОВ «НВП «УКРГЕОПРОЕКТ» №722 від 01.12.2015р. З питань узгодження меж при виготовленні технічної документації в 2010 році відповідач до мене не звертався, виклики на засідання комісії по вирішенню земельних спорів виконкому Центрально -Міської райради з приводу цього питання він не отримував, про її засідання не був обізнаний, і про порушення меж земельних ділянок дізнався вже 2014 році, тоді ж і звернувся до суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Книга Я.Ю. у своїх письмових поясненнях зазначила, що позов не обґрунтований, обставини справи на які посилається позивач в позові не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах та нормах чинного матеріального та процесуального права, тому в задоволенні заявлених позовних вимог судом має бути відмовлено повністю, з наступних правових підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,3069 га розташована [ADDRESS] передана у власність на підставі рішення Криворізької міської ради № 2737 від 22.12.2004 року для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства,кадастровий номер \~ \~ \~ \~1211000000:08:151:0003, 1211000000:08:151:0004. Право приватної власності на вказану земельну ділянку за позивачем посвідчувалося Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 011596 зареєстрованого 20 січня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20014. 15 серпня 2006 року позивач [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь - якого примусу як фізичного, так і психічного здійснив відчуження належного йому на праві приватної власності нерухомого майна, а саме 2/5 (дві п`ятих) частини придатного для використання за призначенням житлового будинку за [ADDRESS] шляхом укладання Договору купівлі - продажу 2/5 частини домоволодіння з земельною ділянкою з відповідачем [PERSON] , посвідченого 15 серпня 2006 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кузнецовою О.С., зареєстрованого у реєстрі за № 3768. За умовами п. 1.2. укладеного договору між Позивачем та Відповідачем по заяві власника, тобто [PERSON] , було відчужено 2/5 (дві п`ятих) частини домоволодіння з земельною ділянкою, що складало: житловий будинок Б-1 житловою площею 24,3 кв.м., загальною площею 49.3 кв.м., літня кухня - В., які розташовані на земельній ділянці площею 0,0811 га. Відмітка про перехід права власності на частину земельної ділянки була зроблена на Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ДП № 011596 зареєстрованого 20 січня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20014. 01 червня 2007 року позивач [PERSON] , розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушення, як фізичного так і морального, здійснив відчуження належного йому на праві приватної власності нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,0645 га, яка розташована на території Криворізької міської ради в Центрально-Міському районі і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства шляхом укладання Договору дарування земельної ділянки з відповідачем [PERSON] , посвідченого 01 червня 2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Івановою С.Я., зареєстрованого у реєстрі за № 1799. Відмітка про перехід права власності на частину земельної ділянки була зроблена на Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ДП № 011596 зареєстрованого 20 січня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20014. 25 лютого 2008 року позивач [PERSON] ,

Outcome: dismissed