Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.01.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., який зареєстрований в реєстрі під № 10317 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 17 234,31 грн. за кредитним договором № 294/4264 ВCLA від 19.07.2012 року укладеного між АТ «Платинум банк » та [PERSON] . Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що на початку березня 2021 року позивач не змогла отримати заробітну плату за лютий у повному обсязі. Від керівника роботодавця, вона дізналася що відносно неї відкрите виконавче провадження № 64357475, яке перебуває на виконанні державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Міщук А.Р. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис № 10317 від 30.01.2020 року виданий приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. Відповідно до вищезазначеного виконавчого напис , стягнення здійснювалося за період з 29.07.2014 року по 20.01.2020 року, тобто за майже п`ять років . Це явно свідчить про те, що приватний нотаріус Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис від 30.01.2020 року поза строками позовної давності, які законом встановлені у три роки. Крім того, вищезазначений кредитний договір мав просту письмову форму, він не посвідчений нотаріусом. За таких обставин просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 3.Від відповідача на адресу суду надійшов відзив не надходив. 4.Третя особа на адресу суду письмові пояснення не надали Заява та клопотання учасників справи. 5.Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Процесуальні дії у справі. 6.Ухвалами суду від 02 липня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. , що зареєстрований в реєстрі під номером 10317 від 30.01.2020 та відкрито провадження у справі. 7.Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення 9 виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням сторін. 8.17 лютого 2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Обставини справи, встановлені судом. 9.Відповідно до копії виконавчого напису від 30 січня 2020 року з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнуто заборгованість за період з 29.07.2014 року по 20.01.2020 року включно в розмірі : - 6911,20 - заборгованість за тілом кредиту; 2336,34 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 7836,77 грн. - заборгованість за пенею, 150,00 грн. - плата за виконавчий напис, що становить загальну суму 17 234,31 грн. (а.с. 8). 10.Згідно постанови державного виконавця Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Міщук А.Р. від 18.02.2021 року на підставі виконавчого напису № 10317 виданого 30.01.2020 року з [PERSON] звернуто стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» суму боргу в розмірі 17234,31 грн. ( а.с. 9) Джерела права й акти їх застосування. 1.Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 2.Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). 3.Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. 4.Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 5.Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. 6.Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 7.Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 8.Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 9.Під час судового розгляду встановлено, що на підставі виконавчого напису № 10317 виданого 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічом О.М. про стягнення з боржника , яким є [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 17 234,31 грн. , 18.02.2021 року державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) Міщук А.Р. відкрито виконавче за № 64357475. 10.В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона не визнає заборгованість, заборгованість не є безспірною, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості. Позивач також впевнена, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Крім того, представник позивача зазначає, що виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності та на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально. 11.Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 12.Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 13.Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 14.Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. 15.Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 року справа № 61-10285св18. 16. В свою чергу представник відповідача не надав до суду письмових доказів, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами», звертаючись до нотаріуса, було надано всіх необхідних документів які підтверджують безпірність заборгованості, та підтверджень того, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було направлено на адресу позивача листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань. 17.Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус Гуревічов О.М. не врахував, що станом на 03.10.2019 року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Вказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Окрім цього, виконавчий напис вчинено поза межами загальних строків позовної давності, а саме за період з 29.07.2014 року по 20.01.2020 року , що суперечить вимогам чинного законодавства. 18.Також, судом враховано, що представник відповідача не скористався своїм правом та в порушення вимог статті 81 ЦПК України, не спростував обставини, зазначені в позовній заяві. 19.Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису № 10317 від 30.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. 20.Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 21.Згідно п.1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу 22.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 23.Позивачем під звернення до суду з позовом було сплачено судовий збір за подання позовної в розмірі 908,00 грн. ( а.с. 1 ) та 454,00 грн. судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову ( а.с. 14). 24.Також позивачем понесені судові витрати на правову допомогу в 20 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 42/21 від 09 березня 2021 оку, актом прийому-передачі наданих послуг № 01 та квитанцією № 01 від 09 березня 2021 року. 25.Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрат в розмірі 21 362, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved