Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

09 грудня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що більше 15 років він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, 24 травня 2009 року з ним трапився нещасний випадок на виробництві, у 2010 році йому було встановлено первинно 25 відсотків втрати професійної працездатності в зв`язку з виробничою травмою. В подальшому стан його здоров`я погіршився і 10 квітня 2020 року при повторному огляді МСЕК йому було встановлено 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності. На думку позивача розмір заподіяної йому моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 20 мінімальних зарплат (6500 х 20 = 130\~000 грн). Позовна заява містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від 17 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача 12 січня 2022 року надійшло клопотання представника відповідача про призначення по справі почеркознавчої експертизи документів позовної заяви та додатків до неї з метою встановлення дійсності підписання зазначених документів позивачем. Представник відповідача посилається на те, що почерк та підпис позивача значно різниться з тим, який був у позивача під час перебування його у трудових відносинах з підприємством. Підпис на позовній заяві не співпадає з підписами ні на додатках, ні у позовній заяві, ні з тим підписом, що міститься у паспорті. Як сама позовна заява так і надані додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином. Як визначено частиною 2 статті 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно з частиною 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Нормами ЦПК України не передбачено призначення експертизи з метою перевірки підпису позивача на позовній заяві. Підпис від імені [PERSON] на позовній заяві та копіях доданих до позовної заяви документів подібний до його підпису у паспорті громадянина України (а.с.6). Відсутні будь-які обґрунтовані підстави для сумніву у тому, що позовна заява підписана саме позивачем, а не іншою особою. У відповіді на відзив, яка надійшла 10 лютого 2022 року, позивач [PERSON] підтвердив факт особистого підписання ним позовної заяви. Як передбачено частиною 5 статті 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Копії письмових доказів, доданих до позовної заяви, містять підпис позивача, який не відрізняється суттєво від підпису у позовній заяві та у паспорті і таким чином відповідність наданих копій документів оригіналам належним чином підтверджена. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає з наступних підстав: -позивач був обізнаний з правилами особистої безпеки та інструкцією з охорони праці, однак свідомо порушив їх, що призвело до травми, таким чином відсутня вина відповідача в отриманні позивачем тілесних ушкоджень, - після отриманої травми позивач продовжував працювати, щорічно проходив медичні огляди і визнавався придатним до роботи за професією, -роботодавцем не були порушені права позивача, сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника, актом розслідування не було встановлено будь-якої вини роботодавця у нещасному випадку, що трапився з позивачем. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з записами у трудовій книжці (а.с.7-9) [PERSON] працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 2000 по 2019 рік, був звільнений у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі. 24 травня 2009 року з [PERSON] стався нещасний випадок під час роботи на виробничому структурному підрозділі «Шахта «Павлоградська», а саме о 07 годині 20 хвилин при задвижці приводної головки лавного конвеєра СПЦ-271М за допомогою лінійних гідродомкратів механізованого кріплення УКС і лебідки 1ЛГКН в момент натягування канату трапився відрив вертлюга обводного блоку, який був відкинутий в сторону лебідки і травмував виконуючого обов`язки гірничого майстра [PERSON] в область нижньої щелепи. Зазначене підтверджується актом спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, затвердженого 27 травня 20019 року директором виробничого структурного підрозділу «Шахта «Павлоградська» (а.с.11). Причинами нещасного випадку в акті зазначено: незадовільний технічний стан території (замулення підошви гірничої виробки), знаходження потерпілого у небезпечній зоні, порушення пунктів 1.1, 2.1, 2.5 «Посадової інструкції гірничого майстра дільниці з видобутку вугілля №7», невиконання посадових обов`язків. Таким чином за змістом акту причиною нещасного випадку є зокрема порушення правил безпеки самим потерпілим. У 2010 році [PERSON] був направлений на первинний огляд МСЕК з діагнозом: відкритий оскольчатий перелом нижньої щелепи, облом, ураження 1,2 зубів, травматична екстракція 3,4,5,6,7 зубів, поєднана з ЧМТ, струс головного мозку (а.с.12). Первинна довідка МСЕК була вилучена при повторному огляді. 10 квітня 2020 року при повторному огляді МСЕК [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності та 70 відсотків втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом (а.с.13-14). Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності, однак судом не отримано відомостей про те, що позивач скористався цим правом шляхом звернення з позовом до суду. Це саме право позивача було підтверджено висновком МСЕК 10 квітня 2020 року при повторному встановленні йому стійкої втрати 70 відсотків професійної працездатності та другої групи інвалідності. Надані позивачем письмові докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Копії письмових доказів засвідчені особистим підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення. Підпис позивача на копіях документів та у позовній заяві не відрізняється від його підпису та першій сторінці паспорта (а.с.6). У тексті позовної заяви позивач зазначає про наявність у нього оригіналів письмових доказів, які ним засвідчені. Тому у суду немає підстав для сумніву у достовірності цих доказів. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, що стався з позивачем на робочому місці, позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом другої групи, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, зокрема внаслідок черепно-мозкової травми він потребує постійного медикаментозного лікування, періодично проходить стаціонарне лікування. Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] проходив лікування з діагнозом: наслідки перенесеної виробничої черепно-мозкової травми у 2009 році, струс головного мозку, у вигляді вираженого лікворно-гіпертензійного синдрому з розсіяною органічною мікро-симптоматикою, зі стійким цефалічним синдромом, вираженої вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу, помірного вестибулопатичного синдрому, астено-невротичним синдромом. Хворий висловлював скарги на сильні головні болі, дратівливість, розсіяність, часті запаморочення, хиткість при ходінні, зниження пам`яті та уваги, швидкі зміни настрою та втомлюваність, підвищений артеріальний тиск, що супроводжується посиленим головним болем, нудотою, порушенням сну (а.с.30-31). Таким чином наслідком виробничої травми стало погіршення здоров`я позивача, зниження якості його життя, втрата працездатності. \~ \~ \~Як передбачено\~пунктом 1\~частини 2\~статті 1167\~Цивільного кодексу\~України,\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до положень частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку [PERSON] був травмований внаслідок дії виробничого механізму, а саме при задвижці приводної головки лавного конвеєра СПЦ-271М за допомогою лінійних гідродомкратів механізованого кріплення УКС і лебідки 1ЛГКН в момент натягування канату трапився відрив вертлюга обводного блоку, який був відкинутий в сторону лебідки і травмував виконуючого обов`язки гірничого майстра [PERSON] в область нижньої щелепи. Таким чином позивач був травмований внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відповідачем не доведено, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує, що нещасний випадок з [PERSON] стався частково з його власної вини. При цьому ступінь вини потерпілого в акті спеціального розслідування нещасного випадку не визначена. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті у зв`язку з інвалідністю, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 100\~000 грн. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial