Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2000 р. позивач познайомився з [PERSON] , який на той час проживав у [ADDRESS] . Через деякий час [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до міста Горлівка Донецької області. Незадовго до свого виїзду у Донецьку область [PERSON] пообіцяв продати позивачу належний йому на праві власності будинок за вищевказаною адресою. Продати будинок він вирішив тому, що не мав наміру повертатись до смт. Вороніж. [INFO] [PERSON] помер у м. Горлівка Донецької області. Про смерть [PERSON] позивач дізнався у 2003 року коли приїхала його донька [PERSON] , яка йому також розповіла, що її батько обіцяв продати будинок [PERSON] . Позивач з [PERSON] домовилися , що він віддасть їй гроші за цей будинок та почне ним користуватись а у подальшому, коли вона оформить свідоцтво про право власності на спадщину, то вони переоформимо будинок на позивача у законний спосіб за договором купівлі-продажу. З того часу [PERSON] почав користуватись вказаним будинком та земельною ділянкою на якій він розташований. Однак, після 2014 року у позивача був втрачений зв`язок з [PERSON] і на сьогоднішній день він не маю можливості оформити договір купівлі-продажу, т. я. [PERSON] помер у м. Горлівка Донецької області, а це місто на даний час знаходиться на непідконтрольній Україні території. Отже, на протязі понад десяти років [PERSON] добросовісно та відкрито користувався вказаним будинком та земельною ділянкою та вважає, що може оформити права власності за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву в який зазначив, що позов підтримує та справу просить слухати без його участі. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії договору купівлі-продажу (а.с.5) померлий [PERSON] мав у власності житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.6) у померлого [PERSON] є донька [PERSON] , яка відповідно до розписки (а.с.7) прийняла від позивача [PERSON] гроші за вищевказаний будинок для подальшого продажу. З довідки Воронізького старостинського округу (а.с.23) видно, що позивач [PERSON] на протязі більше ніж 10 років користується вищевказаним житловим будинком та земельною ділянкою на якому він розташований.\~ Таким чином суд приходить до висновку, що право власності вищевказаного будинку повинно бути визнано за позивачем Зражвою , а тому позов доведено і він підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved