Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У серпні 2021 року представник ТОВ «Білоцерківвода» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів 6 112,03 грн. боргу, з яких: 5 415,12 грн. борг за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 548 грн. інфляційних втрат; 148,91 грн. 3% річних, а також стягнути 2 270 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказано, що відповідачі є співвласниками житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою, які надає позивач. За період з 01.08.2020 року по 01.07.2021 року по особовому рахунку наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 5 415,12 грн., яка заявлена позивачем до стягнення. 25.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.10.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за відсутності позивача по наявним у справі матеріалам, відносно заочного рішення не заперечував. 22.02.2022 року від відповідача-1 [PERSON] до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнала в частині стягнення з неї 1/3 частини заборгованості, а також 1/3 частини боргу, що припадає на відповідача-3 [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 266588350 від 20.07.2021 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , приватна власність спільна часткова, кожному належить по 1/3 частки. Особовий рахунок № [NUMBER] на користування послугами централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використання внутрішньо будинкових систем), які надає ТОВ «Білоцерківвода» за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідачі зареєстровані за вказаною вище адресою. Згідно даних про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення, по вищевказаному особовому рахунку існує заборгованість у розмірі 5 415,12 грн., що утворилась в період з 01.08.2020 по 01.07.2021 року. Позивачем додані до справи постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 59 від 25.01.2019, № 2499 від 16.12.2020 року. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 11 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства ( п. 21 Правил). Частиною 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідачі, як споживачі послуг, отримуючи та використовуючи послуги з водопостачання та водовідведення, зобов`язані дотримуватись вимог ст. 162 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, якими визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України. Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку в період з 01.08.2020 по 01.07.2021 року, яка заявлена до стягнення, по особовому рахунку наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 5 415,12 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги нараховано 548 грн. інфляційних втрат та 148,91 грн. 3% річних. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Разом з тим, суд вважає про відсутність підстав в частині покладення на відповідачів солідарного обов`язку щодо погашення заборгованості, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які зареєстровані за вказаною вище адресою та кожному з яких належить частка у праві власності на вказану квартиру, зважаючи на відсутність договору між відповідачами, який визначає солідарне зобов`язання або домовленості між співвласниками щодо порядку несення витрат за отримані послуги, враховуючи визнання позову відповідачем-1 [PERSON] в частині 2/3 частини заборгованості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги в розмірі 1/3 частки від заявленого боргу з відповідача-2 [PERSON] , тобто 1 805,04 грн. боргу за надані послуги, 182,67 грн. інфляційних втрат та 49,63 грн. три відсотки річних, а також з відповідача-1 [PERSON] в розмірі 2/3 частки від заявленого боргу тобто 3 610,08 грн. боргу за надані послуги, 365,33 грн. інфляційних втрат та 99,26 грн. три відсотки річних. Суд звертає увагу, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Відповідно до правил статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн., тобто з [PERSON] 1 513,33 грн. (2/3 частини) та з відповідача [PERSON] 756,67 грн. (1/3 частина).

Outcome: partial