Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У позовній заяві, як надійшла до суду 15 листопада 2021 року позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем вони перебувають в шлюбі з 26 листопада 2019 року. Дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, виконання взаємних сімейних обов`язків виникали сварки. Поступо зникли почуття любові та поваги. Натомість виникли сварки та неприязнь. З листопада 2020 року шлюбні відносини зупинені. Спільне господарство не ведеться, втрачені духовні зв`язки. Сторони проживають окремо. Спілкування між сторонами зупинено. Шлюб існує формально. Позивач [PERSON] вважає, що збереження сім`ї не можливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 184 від 26 листопада 2019 року (а.с.07). Дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов`язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved