Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

В грудні 2021 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] з вказаним позовом, в якому просила позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації, у зв`язку з тим, що [PERSON] не проживає в даній квартирі з 2014 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Вимог про вселення ніколи не ставив. На неодноразові прохання добровільно написати заяву про зняття з реєстрації відповідає згодою, однак вирішити це питання без звернення до суду не бажає. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08.02.2022 року. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглядати за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, також подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування частини квартири від 15.03.2005 року, що підтверджується даними технічного паспорту на квартиру. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ЦНАП Хмельницької міської ради від 08.12.2021 року, у даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 10.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1370, було розірвано 06.10.2014 року, що підтверджується даними рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2014 року у справі №686/8119/14-ц. На підставі свідоцтва про зміну імені від 16.11.2021 року серії [NUMBER] прізвище позивача « [PERSON] » було змінено на прізвище « [PERSON] ». Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, однак з 2014 року по теперішній час не проживає в даній квартирі, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в квартирі не має, що підтверджується даними довідки УМК «Південно-Західна» від 13.12.2021 року, а також заявою [PERSON] , в якій відповідач визнає позовні вимоги та зазначає, що у квартирі по [ADDRESS] його особистих речей немає, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні житла не бере та на теперішній час постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). В ст. 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців. У разі відсутності особи понад шість місяців при розгляді позову про визнання її такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини справи, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із\~ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу вище вказаних норм вбачається, що захист прав позивача щодо реалізації її прав на спірну квартиру може бути здійснено шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, з наданих матеріалів вбачається, що відповідач з 2014 року не проживає у спірній квартирі та нею не користується, що також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] . Відповідно до ч.\~2 ст.\~7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , підлягають до задоволення. Натомість, позовна вимога про зняття відповідача з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки зняття осіб з реєстрації відповідно до вимог Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не належить до повноважень суду. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 908 грн., сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду, і підлягають стягненню з відповідачки на його користь згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial