Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

23.10.2021 [PERSON] звернувся з позовом до Київської міської ради про визначення частки права у спільній сумісній власності, у якому просив: - визначити за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , частку у розмірі 1/2 квартири [ADDRESS] ; - визначити за [PERSON] , померлим [INFO] , частку у розмірі 1/2 квартири [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 11.08.1995 Київською універсальною біржею [PERSON] та [PERSON] є власниками кв. [ADDRESS] , без виділення часток. [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , після чого позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників зазначеної квартири не визначені. Позивач вважає, що визначення часток спадкодавця та позивача у праві спільної сумісної власності на зазначену кватиру дозволить останньому оформити право на спадщину. Позивач як співвласник позбавлений можливості визначити такі частки за домовленістю, оскільки інший співвласник помер. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2021 позов залишено без руху з огляду на його невідповідність вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали. 05.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків відповідно до вимог ухвали суду від 25.10.2021. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2021 відкрито провадження у справі за цим позовом, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Сьому Київську державну нотаріальну контору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не прибув, однак через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від нього не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.14.15). Згідно з копією договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Київською універсальною біржею 11.08.19915, реєстраційний № А2981/6025 власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно з копією інформаційної довідкою КВ-2021 №7508 від 05.03.2021 виданою Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за даними реєстрових книг Бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] . Мати померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилась від спадщини, що підтверджується копією заяви про відмову від спадщини, посвідченої 28.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвим Д.В., реєстрований номер 894 (а.с.13). Після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 343/2016. Після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. від 07.05.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] , оскільки у правовстановлюючому документі - договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською універсальною біржею 11.08.1995 за № А2981/6025, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 06.09.1995 № 109/30686 на зазначену квартиру частки кожного з власників не визначені. Тому нотаріус не може визначити склад спадкового майна та відповідну частку померлого, на яку претендує спадкоємець (а.с.10). Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як встановлено судом, після смерті спадкодавця - [PERSON] його рідний брат - позивач у справі звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмолено через неможливість визначення частки квартири, яка належить померлому [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної часткової власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного у них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту договору купівлі-продажу вбачається, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та позивача [PERSON] . Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що позивачу та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності належить зазначена квартира, презюмується, що частки є рівними, тобто по 1/2 частки у кожного. Разом із тим, щодо вимог позивача про визнання за померлим [INFO] [PERSON] 1/2 частки кв. [ADDRESS] суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, як зазначено в ч. 1 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З урахуванням зазначеного, визнання судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить також про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень до статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 16.06.2021 у справі № 570/997/19, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16, від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18, від 20.03.2019 № 550/1040/16. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача про визнання права власності на частки квартири за померлим [PERSON] .

Outcome: partial