Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище позовна заява, в якій позивачка вказує, що вони з відповідачем мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано 14.01.2021 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області. Дочка проживає з позивачкою. З 01.09.2020 р. вона є студенткою 2 курсу групи ТХС 30 факультету хореографічного мистецтва денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання - до 30.06.2021 р. Позивачка зазначає, що, хоча навчання дочки проходить на безоплатній основі, вона несе витрати по придбанню необхідних для навчання підручників та матеріалів, канцелярських предметів, одягу, взуття, також виникає потреба в коштах для належного харчування дитини під час перебування на навчанні у м. Києві, а також для проїзду доньки до навчального закладу та до місця проживання. Навчаючись на денній формі навчання, дочка позбавлена можливості працювати, заробляючи кошти на навчання і проживання, тому вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків на період її навчання. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 р., але не довше досягнення [PERSON] 23-річного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на стан здоров`я відповідача, те, що він утримує свого літнього батька та малолітнього сина, сплачує комунальні платежі, маючи незначну заробітну плату. Звернув увагу суду, що з позовом про стягнення аліментів звернулась мати, а не донька. Відповідач підтримав думку свого представника. Підтвердив, що він працює охоронником і має заробітну плату приблизно 10000,00 грн. - 12000,00 грн. в місяць. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду м. Києва від 14.01.2021 р. шлюб між ними розірвано. Згідно акту депутата ІМР Кравченко В.Р. від 16.11.2021 р., [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання бюджетної форми фінансування Київського національного університету культури і мистецтв. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Відповідно до ст. 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Системний аналіз вищевикладених норм свідчить про те, що позивачу слід обґрунтовувати в суді свої витрати їх документальним підтвердженням. При цьому мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановлено, що [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, для забезпечення її їжею, одягом, канцелярськими товарами, витратами на транспорт та інше. Визначаючи розмір аліментів, суд відкидає посилання представника відповідача на незадовільний стан здоров`я [PERSON] , оскільки суду не надано доказів на підтвердження такої обставини. Незначна заробітна плата охоронця та оплата відповідачем комунальних платежів не є підставами для звільнення від сплати аліментів. Суд також не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що на утриманні у відповідача перебуває його батько, оскільки це не підтверджується жодними доказами, як і те, що [PERSON] є єдиним джерелом фінансування свого батька, а сам він не має доходів. Не надано також доказів витрат на утримання батька. Вказівка представника відповідача на те, що позовну заяву подала мати, а не дочка, також не впливає на рішення суду, оскільки той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має право нарівні з дитиною звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Суд враховує, що у [PERSON] є спільний з позивачкою малолітній син. В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. За змістом ч. 3 ст. 19, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено безперечний розмір аліментів на утримання однієї дитини - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що на утримання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] буде сплачувати щонайменше ј частину свого заробітку (доходу), суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, в розмірі 1/12 його заробітку (доходу), що в сумі складає передбачений законодавством безперечний розмір аліментів на утримання двох дітей. Оскільки позивачем не доведений розмір її витрат на забезпечення дочки, суд вважає такий розмір аліментів достатнім і обґрунтованим.

Outcome: partial