Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

11 травня 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення 36607 грн 77 коп. заборгованості за договором споживчого кредиту №SUXRRX11010135 від 09 лютого 2007 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. 31 травня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін. Також, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали, яка направлена відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання з рекомендваним повідомленням про вручення поштового відправлення, але 01 вересня 2021 року повернуто до суду із відміткою АТ "Укрпошта" - за закінченням терміну зберігання. Станом на 14 лютого\~ 2022 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із вимогами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 09.02.2007 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір споживчого кредиту, зміст якого викладено в Заяві позичальника №SUXRRX11010135, яка підписана відповідачем. У відповідності до умов договору відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 2107,60 грн на строк 12 місяців - з 09.02.2007 по 09.02.2008 включно, з умовами оплати за користування цим кредитом відсотків у розмірі 2,0% на місяць, на суму заборгованості по кредиту щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 28,45 грн та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 191,60 грн в обмін на зобов`язання [PERSON] з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) (далі - «Умов») строки. Погашення\~ заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця. [PERSON] повинен надавати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 228,08 грн для\~ погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Також, даним договором визначено, що при порушенні [PERSON] зобов`язань із погашення кредиту, останній сплачує АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсотки за користування кредитом в розмірі 11,01% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. (а.с. 10) Позивач ставить питання про стягнення з відповідача 36607 грн 77 коп. заборгованості за користування кредитними коштами, з яких: 1581 грн 91 коп. заборгованість за тілом кредиту, 15010 грн 59 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З наданого позивачем розрахунку та первинного документу - банківської виписки по рахунках відповідача вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла споживчого кредиту, що дає підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом споживчого кредиту в сумі 1801 грн 10 коп. (а.с. 8-9) Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з процентів за користування споживчим кредитом у заявленому позивачем розмірі 33928 грн 71 коп., суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. За умовами договору сторони погодили річну сплату відсотків за споживчим кредитом на суму залишку заборгованості за цим кредитом, який наданий на строк 12 місяців строком з 09 лютого 2007 року по 09 лютого 2008 року включно. (а.с. 10) Відтак, у межах строку кредитування до 09.02.2008 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві споживчий кредит і сплачувати проценти. По закінченню цього строку, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (09.02.2008) припинилося. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість по відсоткам станом на 09.02.2008 складає 1175 грн 40 коп., яка підлягає до стягнення, а вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам за період з 10.02.2008 по 07.04.2021 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12, провадження №14-10 цс18. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованість в межах дії договору споживчого кредиту в сумі 3602 грн 46 коп., що складається із: 1801 грн 10 коп. заборгованості за тілом споживчого кредита, 1175 грн 40 коп. заборгованості по відсоткам, 112 грн 96 коп. пені та 513 грн 00 коп. комісії, тобто позов підлягає до часткового задоволення. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно із Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за №3674-VI, а саме, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 223 грн 37 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial