Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

До суду з позовом звернулося Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до [PERSON] , треті особи: Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, Гадяцький міський центр соціальних служб про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У заяві вказують, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2012 року народження, які 16.10.2020 року за заявою матері були влаштовані до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області і перебувають там до цього часу. Батько дітей помер [INFO] . Мати з дітьми не спілкується, а термін їх перебування у закладі закінчився 16.07.2021 року. На даний час у позивача відсутня жодна інформація, яка б свідчила про поважні причини, що перешкоджають виконувати [PERSON] свої батьківські обов`язки належним чином. Тому, наведені факти свідчать про самоусунення від виконання матір`ю своїх обов`язків з виховання дітей, а тому позивач звернувся до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала, оскільки місце проживання відповідачки є непостійним та на даний час невідомим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви та клопотання від відповідача не надходили. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню, з таких підстав. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Гадяцькою міською радою 08.09.2020 року №02-11/960 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , 2011 року народження, син [PERSON] , 2012 року народження. Згідно повідомлення Управління патрульної поліції в Сумській області, яке 11.09.2021 року було направлено начальнику Управління Служби у справах дітей, 01.09.2020 року на гарячу лінію надійшло повідомлення про те, що за адресою [ADDRESS] не доглядають за дітьми. Прибувши на місце виклику ними встановлено, що в квартирі брудно, відсутні продукти харчування для дітей, мати не працює і просить дітей тимчасово влаштувати до центру реабілітації. В зв`язку з цим, просили провести обстеження умов проживання дітей. 22.09.2021 року на підставі повідомлення патрульної поліції начальником відділу ССД СМР Максименко О.А. та головним спеціалістом Сущенко В.В. було проведено обстеження за адресою [ADDRESS] та складено відповідний акт. 06.10.2021 року [PERSON] подала заяву про влаштування дітей [PERSON] , [PERSON] до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. 16.10.2021 року діти влаштовані до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Згідно інформації, наданої Сумським центром соціально-психологічної реабілітації дітей від 13.12.2021 року за період з 16.10.2020 по 13.12.2021 року мати [PERSON] періодично відвідувала дітей та передавала передачі. З 26.09.2021 до 13.12.2021 року мати дітей не відвідувала, передачі не передавала. Станом на день надання інформації, термін перебування хлопців у даному закладі закінчився, мати хлопців не забрала, не цікавилася питанням повернення дітей в сім`ю. За змістом частини першоїстатті 170 СК Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд\~з прав\~людини зазначив,\~що оцінка\~загальної пропорційності\~будь-якого\~вжитого заходу,\~що може\~спричинити розрив\~сімейних зв`язків,\~вимагатиме від\~судів ретельної\~оцінки низки\~факторів та\~залежно від\~обставин відповідної\~справи вони\~можуть відрізнятися.\~Проте необхідно\~пам`ятати,\~що основні\~інтереси дитини\~є надзвичайно\~важливими.\~При визначенні\~основних інтересів\~дитини у\~кожному конкретному\~випадку необхідно\~враховувати дві\~умови:\~по-перше,\~у як\~найкращих інтересах\~дитини буде\~збереження її\~зв`язків\~із сім`єю,\~крім випадків,\~коли сім`я\~виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог\~ст.11 Закону України«Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. З наявних у справі письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідачка належним чином не виконує батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвиту дітей, оскільки діти перебувають у закладі реабілітації. Більш того, суд вважає, що у даному випадку, відібрання дітей у відповідачки без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дітей з метою унеможливлення в подальшому залишення їх без догляду, оскільки враховуючи вік дітей, це є неприпустимим. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати малолітніх дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. При цьому суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачка не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дітей. Відповідно до ст.5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Також суд дійшов висновку про попередження відповідача щодо зміни ставлення до дітей із покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням своїх батьківських обов`язків у відношенні дітей. Частиною 4ст.12Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року\~також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4ст. 170\~СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183СК України\~частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню, в межах позовних вимог. Судові витрати розподіляються відповідно до до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved