Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі також відповідачі) про зміну розміру аліментів. Позов мотивований тим, що за рішеннями суду з позивача на користь кожної з відповідачок стягуються аліменти в розмірі ј частини заробітку на утримання спільних дітей та окремо на утримання відповідача [PERSON] . Зазначене призвело до стягнення з нього аліментів у загальному розмірі 75 % заробітної плати, що значно погіршує майновий стан позивача. Тому просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 на 1/8 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожної дитини, аналогічно змінити розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. 06.01.2022 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 6 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідачі обізнані про розгляд справи, своїм правом надати відзив не скористались, про розгляд справи у загальному порядку не клопотали. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , [INFO]. (а.с. 9, 10). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2018 р. із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 р.н. (а.с. 11). Постановою старшого державного виконавця Глухівського ВДВС від 02.09.2021 р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 576/276/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с. 12). За судовим наказом судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2021 р. з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]., у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 13). Постановою старшого державного виконавця Глухівського ВДВС від 05.10.2021 р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 576/2106/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с. 14). Одночасно із цим за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тож рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2021 р. з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання останньої до досягнення сином [PERSON] , [INFO]. трирічного віку (а.с. 15). Відомості про звернення цього рішення до виконання в матеріалах справи відсутні. Мотивуючи позовні вимоги, [PERSON] стверджує, що з прийняттям судових рішень про стягнення аліментів від 26.03.2018 р., 22.09.2021 р. та від 26.10.2021 р., його матеріальний стан значно змінився, бо з нього стали утримуватись аліменти у розмірі 75% заробітку. Доказів на підтвердження погіршення свого майнового стану позивач не надав. Матеріальне становище позивача підтверджується єдиним доказом у справі - довідкою Глухівської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 15.12.2021 р., з якої вбачається, що [PERSON] працює в зазначеному закладі фельдшером ветеринарної медицини, його заробітна плата у період з червня по листопад 2021 року склала 48 858,44 грн., інші виплати відсутні, відомості про стягнення аліментів не відобраджені (а.с. 19). Вказаний доказ підтверджує розмір доходу позивача з червня по листопад 2021 року, але не дає можливості для об`єктивного висновку про погіршення його майнового стану внаслідок прийняття судових рішень. Тому суд звертає увагу, що саме по собі прийняття судового рішення про стягнення аліментів з батька (матері) на кожну наступну дитину без доведення погіршення майнового становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення усіх дітей, оскільки саме батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину до повноліття та несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Подібні за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 301/2160/20 (провадження № 61-10800св21), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Разом із цим загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з позивача за вищевказаними судовими рішеннями, складає 3/4 частини (75%) від його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За змістом ст. 70 Закону України «Про виконавче провадженн» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, у відношенні позивача вбачається недотримання норм ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 128 КЗпП України в частині обмеження максимального розміру відрахувань із заробітної плати платника аліментів, що слід виправити, зменшивши рівень стягуваних аліментів до 50 відсотків заробітної плати. Визначаючи остаточний розмір аліментів суд в першу чергу виходить із найкращих інтересів дітей, які мають бути матеріально забезпечені платником аліментів у рівній мірі та на рівні, що не може бути нижчим від мінімального гарантованого державою. При цьому право дружини наутримання від чоловіка є похідним від народження дитини та залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються на кожну дитину, з 1/4 до 1/5 заробітку (доходу) позивача без зменшення гарантованого державою мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Та про зменшення розміру аліментів, що стягуються на дружину, з 1/4 до 1/10 заробітку (доходу) позивача. Такий розмір аліментів забезпечить необхідний баланс між відновленням прав позивача та забезпеченням прав отримувачів аліментів. При цьому відповідачі не позбавлені права у разі зміни матеріального становища [PERSON] звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial