Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за №5732), вчинений приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 04 грудня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" грошових коштів в сумі 812 980,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис за №5732 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості за кредитним договором №25/04/2007/840-АП/199 від 25 квітня 2007 року в сумі 812 980,51 грн, а саме: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 223 297,13 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 360 944,79 грн; заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 228 438,59 грн; витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 300,00 грн. В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012№ 296/5, без врахування нотаріусом пропуску строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та доведеності факту безспірності заборгованості, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13 вересня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №5732, вчиненого 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості у розмірі 812 980,51 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання, призначене на 21 лютого 2022 року, учасники справи не прибули. Представник позивача - адвокат Янчевська О.В. подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести без її участі та без участі позивача, позов підтримують в повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подавав, від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис №5732 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості за кредитним договором №25/04/2007/840-АП/199 від 25 квітня 2007 року в сумі 812 980,51 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 223 297,13 грн; заборгованості за відсотками - 360 944,79 грн; заборгованості за штрафними санкціями - 228 438,59 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. 14 травня 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису №5732 від 04.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №65429638. Також, 14 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем в межах виконавчого провадження №65429638 винесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди у сумі 81 298 грн. Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №5732 від 04.12.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом 04 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази і такі не надано як приватним нотаріусом Личуком Т.В., так і відповідачем, на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригінала нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, виписки з рахунку боржника, моменту виникнення заборгованості за споживчим кредитом та що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, розрахунку заборгованості, отримання [PERSON] кредитних коштів згідно договору №25/04/2007/840-АП/199, тощо, які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивача [PERSON] про відсутність в нього безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №5732 від 04.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" грошових коштів в сумі 812 980,51 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір"звільнений від сплати судового збору у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1362,00 грн, з яких: 908,00 грн - за подання позовної заяви, 454,00 грн - за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved