Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач, АТ КБ «Універсал Банк» звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість в сумі 53313 грн. 07 коп. з підстав невиконання умов договору. В обґрунтування позову зазначає, що 29.03.2019 р. відповідач, [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.03.2019 р. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 30.09.2020 у нього утворилася заборгованість перед банком, що становить 53313 грн. 07 коп. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). У зв`язку з тим, що на теперішній час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, позивач звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 червня 2021 року позовні вимоги були задоволені. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352, м. Київ, вул. Автозаводська 54/19) заборгованість за кредитним договором від 29.03.2019 року в сумі 53313 грн. 07 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.08.2021 року за заявою [PERSON] заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 червня 2021 року було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляди справу без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У письмових поясненнях від 09.11.2021 року та відповіді на відзив від 08.12.2021 року представник позивача зазначив, що відповідно до п.3 анкети- заяви від 29.03.2019 року боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Посилались на те, що боржник не зверталась до банку з непогодженням зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, а отже з ними погодилась. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 20000 грн. Відповідно до п.3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Баланс на кінець періоду складає мінус 33313,07 грн. Таким чином розмір заборгованості складає 53\~313,07 грн. Ця заборгованість складається з використаного боржником кредитного ліміту в сумі 20\~000 грн. та суми овердрафту в розмірі мінус 33\~313,07 грн. Посилання відповідача на те, що вона не отримувала кредит спростовується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Лютянська Н.С. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник відповідача надала заяву про слухання справи у їх відсутність, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. У заяві про скасування заочного рішення та відзиві на позовну заяву представник відповідача наголошувала на тому, що дійсно 29.03.2019 року [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання картки з встановленим кредитним лімітом ,у зв`язку з чим підписала анкету- заяву. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 20000 грн. спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Зазначила, що долучені відповідачем довідки чітко підтверджують встановлений кредитний ліміт в розмірі 20000грн. та спростовують твердження позивача щодо наявного тілу кредиту в розмірі 53\~313,07 грн. Посилалась на те, що різниця суми (53313,07-20000) є заборгованість за пенею та комісією, нарахованою позивачем та встановленою позивачем в односторонньому поряду. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами та періодично вносила платежі на погашення заборгованості. Вказане підтверджено довідками, виданими АТ «Універсал банк», з яких вбачається, що за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року [PERSON] вкладено 90960,81 грн. на рахунок у звітному періоді. Звертали увагу на те,що всі кошти, які надходили на рахунок відповідача, позивач зараховував в рахунок погашення суми процентів за позикою, а не на рахунок кредиту. Підтвердженням цього є 3 розділ Довідки (про кредитні операції), в якому вказано, що [PERSON] внесено 11\~883,88 грн. за період з 01.01.2019-31.12.2019 р., які нараховані на погашення суми процентів за позикою. У другій довідці зазначено, що за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року [PERSON] вкладено 9450,00 грн. на рахунок в звітному періоді. Таким чином відповідач внесла кошти на кредитний рахунок відкритий в АТ «Універсал банк» в загальному розмірі 18\~546,81 грн. Посилались на те, що вимога про стягнення 53313,07 грн. нічим не обґрунтована та не доведена. Факт укладення договору між АТ «Універсал банк» та [PERSON] не підтверджено, доказів того, що відповідач отримувала кредит не має. Щодо стягнення відсотків, пені та комісії в розмірі 33313,07 грн., то в заяві позичальника від 29.03.2019 року процентна ставка не зазначена. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.03.2019 року [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. В анкеті-заяві зазначено про ознайомлення та погодження відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, примірники яких він отримав у мобільному додатку, що підтверджує укладення договору та зобов`язання виконувати його умови. [PERSON] \~погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також\~ [PERSON] \~підтвердила, що ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, вимоги якої є для нього обов`язковими (пункти 2-4 анкети). В анкеті-заяві\~ [PERSON] \~просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі, його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору (пункти 6, 11 анкети-заяви). У пункті 9 анкети-заяви\~ [PERSON] \~підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. Підпунктами 4.3., 4.8.1. пунктом 5.1 розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи встановлено, що клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатку, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису у мобільному додатку. Підпунктами 3.1, 3.4, 3.5 пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank», датою укладення якого є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Пунктом 8.1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи передбачено Тарифи, у яких визначено пільгову процентну ставку 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості (не менше 100,00 грн, але не більше залишку заборгованості), базову процентну ставку на залишок заборгованості 3,2% на місяць, збільшену процентну ставку на місяць на суму загальної заборгованості 6,4%, а також штрафи та комісії. Як вбачається з довідки Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 08 листопада 2021р. [PERSON] в банку відкрито рахунок із кредитним лімітом 20000 грн. Із довідки про наявність рахунку від 08 листопада 2021 року у [PERSON] наявний рахунок № [NUMBER] ; тип рахунку кредитна картка; валюта рахунку [NUMBER] ; строк дії 05/24. Також, матеріали справи містять рух коштів по картці від 08.11.2021р. (виписку) за період з 02 серпня 2020р. по 29 березня 2020 року, з якої вбачається, що кредитний ліміт (станом на 30 вересня 2020 року) становить 20 000,00 грн, заборгованість (станом на 30 вересня 2020 року) 53313,07 грн, баланс на початок періоду - 20 000,00 грн, баланс на кінець періоду-33313,07 грн При цьому з цієї виписки вбачається, що [PERSON] надано кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633\~ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634\~цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Акціонерне товариство «Універсал банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,634\~ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. При цьому, банком надано належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту саме у розмірі 20000 грн, зокрема рух коштів по картці (виписка по рахунку). Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» в повному обсязі не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. З наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 53313,07 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як вбачається з виписки щодо руху коштів по картці [PERSON] банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків, списання за прострочення кредиту, списання щомісячних платежів, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредитний ліміт в розмірі 20000,00 грн. В свою чергу нею за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року внесено в рахунок погашення заборгованості 9450,00 грн. та за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 9096,81 грн., тобто періодично здійснювала погашення заборгованості за кредитом, всього на загальну суму 18\~546,81 грн., які безпідставно були направлені позивачем на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом згідно Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк». Факт проведення відповідачем карткового рахунку позивачем не оспорювався. Враховуючи вищевикладене, з огляду на часткове погашення відповідачем суми боргу за тілом кредиту, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за тілом кредиту, наданого відповідачеві за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.03.2019, яка становить 1453,19 грн. (20\~000 грн.-18546,81 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.03.2019 підлягають частковому задоволенню, а саме - у розмірі 1453,19 грн., які є заборгованістю за тілом кредиту. Твердження банку про те, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 53313,07 грн, суд відхиляє, оскільки з виписки вбачається, що до вказаної суми банком також враховано суми автоматичного списання відсотків, списання за прострочення кредиту, списання щомісячних платежів, а їх нарахування у відповідності до Умов обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, є безпідставним. Доказів щодо наявності у нього заборгованості перед банком саме в заявленому в позові розмірі немає. На підставі викладеного,

Outcome: partial