Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з житлової квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що звернувшись у вересні 2021 року до нотаріуса з питання переоформлення квартири [ADDRESS] , з`ясувалось, що зробити це неможливо, оскільки вказаний будинок перебуває під арештом, який, на її думку безпідставно, оскільки вона нічого нікому не винна, накладено Знам`янським відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області. Добровільно відповідач не бажає зняти арешт, що позбавляє її права користуватись належним їй майном. Відповідач - Знам`янський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. [PERSON] 25.06.2021 зверталась із заявою про припинення обтяження накладеного на все нерухоме майно. Було з`ясовано, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження по виконанню вимог ПФУ про стягнення з [PERSON] заборгованості, і дійсно, у межах вказаних виконавчих проваджень накладався арешт на майно позивача, у тому числі на квартиру [ADDRESS] , однак, після погашення заборгованості, виконавче провадження було закінчено, а обтяження припинено. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 295961033 від 24.01.2022 року) [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] обтяження відсутні. Додані до позовної заяви додатки, а саме витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження отримані позивачем у виконавчій службі і підтверджують відсутність заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивача та дотримання вимог ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження». З моменту припинення обтяжень, а саме з 04.08.2021 будь-яких скарг, заяв чи звернень від позивача не надходило. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Крім того надав до суду ще один витяг з реєстру про наявність Арешту на ім`я позивача за пошуком (часткове співпадіння). Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні, вказуючи на їх безпідставність, а також відсутність у позивача будь-яких арештів встановлених виконачою службою, всі арешти були зняті в серпні 2021 року за заявою позивача. Наданий до суду витяг представником позивача про наявність арештів у [PERSON] взагалі не стосується позивача так як в ньому вказаний індентифікаційний код іншої особи. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 25.06.2021 звернулась до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області з заявою про надання відомостей щодо виконавчих проваджень та арештів накладених щодо неї. На виконання вказаної заяви [PERSON] отримала витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 04.08.2021 №№269045207, 269054557, 269039494, 269030600 відповідно до яких обтяження всього нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] О.В. (стягувач УПФУ у м.Знам`янка) припинено 04.08.2021 на підставі відповідних постанов про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №296579941 від 27.01.2022) відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] - відсутні. Відомості щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в Єдиному реєстрі боржників, станом на 08.02.2022, -відсутні. Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 298847677 від 10.02.2022) суд не приймає до уваги, оскільки вона сформована щодо [PERSON] без урахування РНОКПП, тож не є належним та допустимим доказом та не стосується саме позивача по даній справі. Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем підчас відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, суд вважає , відсутні будь-які порушення прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном з боку відповідача. арешти які є предметом позову були скасовані виконавчою службою до пред`явлення позову . В силу вимог ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed