Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2018 року був розірваний. Від шлюбу у них народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що вони з відповідачем проживають окремо, після припинення шлюбних відносин їх спільні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2021 року відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, рішення по справі прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року був розірваний шлюб, зареєстрований 11 жовтня 2003 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 499 (а.с.9). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] », про що складено актовий запис № 17 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 552 (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08 травня 2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 425 (а.с.11). Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У цьому випадку аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання рухомого або нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, в зв`язку з чим суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до моменту досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved