Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про відшкодування заподіяної майнової шкоди. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2018 року справу направлено для розгляду до Центрального районного суду м. Миколаєва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2018 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С. Ухвалою від 21.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 14.01.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою судді Гуденко О.А, від 15.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загаьне позовне провадження. Ухвалою суду від 02.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В обгрунтування позову позивач посилаючись на ст.17 ЗУ « Про автомобільні дороги», ст. 16 ЗУ Ппро дорожній рух" , вимоги стандарту ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100:2014 та ст. 386 ЦК України , зазначив, що 18.09.2016 року належний їй на праві власності автомобіль марки Форд Мондео, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по дорожньому покриттю в районі вул.Пограничній,149 потрапив у вибоїну навколо оглядового люку колодязя на проїзній частині, в результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень. ДТП сталося внаслідок порушення вимог норм та стандартів ДСТУ, дорожній знак 1.12. "Вибоїна" не був встановлений. Зазначає, що відповідальність ММР передбачена ст. 16 ЗУ "Про автомобільні дороги", оскільки вулиці та дороги населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування, отже вона несе відповідальність за управління та розвиток вулиці в м.Миколаєві. Також дорога по вул.Погранична відповідно до розпорядження Фонду комунальної власності міської ради закріплена за КП "ЕЛУ автодоріг" на праві повного господарського відання. Також 26.08.2016 року між Департаментом ЖКГ ММР укладено з КП "ЕЛУ автодоріг" договір № 1213 про закупівлю послуг за державні кошти, відповідно доу мов якого встановлено,що шкода, завдана в результатаі надання послуг, третій особі з вини КП "ЕЛУ автодоріг" відшкодовується цим підприємством. Вважає, що міська рада як утримувач доріг за законом та КП "ЕЛУ автолоріг" як утримувач доріг за догвором унаслідок спільної бездіяльності не забезпечили безпеку руху, унаслідок чого сталася ДТП, отже на думку позивача повинні нести солідарну відповідальність. Пошкодження автомобіля потребували відновлення та заміни, унаслідок чого вона понесла витрати на ремонт автомобіля на загальну суму 20251,44 грн., що і складає суму збитків, виходячи з іактично здійснених витрат на ремонт автомобіля Від відповідача ММР надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що ММР не є належним відповідачем по справі, а відшкодування завданих збитків має здійснювати КП «ЕЛУ автодоріг», в повному господарському віданні якого перебуває вказана ділянка дороги, і саме це підприємтсво повинно здійснювати постійний контроль за якістю дорожнього покриття та станом усіх едементів доріг . Саме КП допустило бездіяльність , що є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування позивачу завданої майнової шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України. Крім того, звертає увагу суду на те,що позивачем не надано суду належних доказів щодо права власнсоті на автомобіль, який був пошкоджений внаслідок ДТП. 01.11.2017 року надійшло заперечення проти позовної заяви - КП «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг» (Відповідач) заперечував проти позову , обгрунтовуючи заперечення п.4.1.1 та п.4.1.6 ДСТУ 3587-97 . Відповідач наголошував на тому , що не було встановлено всіх обставин , за яких сталася ДТП і розмір збитків не відповідає фактичному , просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав. Представники відповідача ММР просив слухати спрау у їх ідсутність, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача КП "ЕЛУ автодоріг" до сууд не з`явивися, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не надав. Судом ухвалено розглядати справу у відсутності сторні, оскільки у справі достатньо доказів про право та взаємні обов`язки сторін по справі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позову, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ , автомобіль марки Форд Мондео,2008 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] з 11.10.2016 року, лековий седан -В, номер кузова [NUMBER] Згідно протоколу серії АП1 №132313 про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 року , 18.09.2015 о 13.20 хв., [PERSON] будучи відповідальною особою за утримання водопровідної мережі, допустив порушення вимог правил норм та стандартів ДСТУ 3517-97, що виразилось у вибоїні навколо люку оглядового колодязя на проїзній частині [ADDRESS] , що призвело до скоєння ДТП за участю транспортного засобу Форд Мондео, д/н [NUMBER] , в результаті чого останній отримав механічні пошкодження. Постановою від 29.11.20216 року Ленінського районного суду м. Миколаєва провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 140 ч. 4 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Згідно відповіді УПП у м.Миколаєві Депатраменту патрульної поліції від 10.05.2017 року, при розгляді адміністративної справи встанволено, що ДТП із матеріальними збитками за участю автомобіля Форд Мондео, д/н [NUMBER] , яка трапилася 18.09.2016 біля будинку 149 по вул.погранична в м.миколаєві сталася по причині незадволільних дорожніх умов - вибоїни дорожнього покриття біля кришки люку оглядового колодязя розміром 0,8х1,2 глибиною 0,15 см. Наявність вибоїни на вказаній ділянці дороги та відсутність навколо дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків підтверджується Актами обстеження ділянки вулично-шляхових мереж від 18.09.2016, 27.09.2016, Схемою ДТП від 18.09.2016 року. При цьому в Схемі ДТП та проткол про адміністраивне правопорушеня від 18.09.2016 року ззаначено, що автомобіль, з яким сталосяДТП, є автомобіль марки Форд Мондео, н/з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , перебував під управлінням [PERSON] та у володінні [PERSON] . Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 198 від 30.03.1994 р., про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Згідно розпорядження Фонду комунальної власності Миколаївської місцевої ради від 10.01.2003 за №18-р з переліком доріг, що підлягають закріпленню за КП «ЕЛУ автодоріг» Заводського району , яким підтверджується , що вулиця Пограницна , на якій сталася ДТП закріплена за КП «ЕЛУ автодоріг» на праві повного господарського відання , згідно з чинним законодавством України. Згідно Договору № 1213 від 26.08.2016 року про закупівлю послуг за державні кошти Департамен ЖКГ ММР як замовник та КП "ЕЛУ автодоріг" як підрядник , підрядник зобов`язується у 2016 року надати замовнику послуги, суміжні з дорожнім перевезенням (будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг), утроимання вулично-дорожньої мережі м.Миколаєва заначені в цьому Договорі ( в тому числі ямковий ремонт). Відповідно до розділу УІІ.Відповідальність сторні вказаного Договру, шкода, завдана в результаті надання послуг третій особі з вини підрядника, компенсується підрядником, а з вини замовника - замовником. Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання , визначених змістом зобов`язання. Сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за договром , якщо воно сталося не з їх вини.Сторона вважається невинуватою, якщов она доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконгання зобов1язання. Актами виконаних робіт від 22.09.2016 року ТОВ "Терра Моторс" , підтверджується оплата діагностики автомобіля після ДТП на смуу 101,15 грн. , проведення ремонтних робіт на суму 7401,28 грн. Та 3349,01 грн., придбання шин ( комплект) на суму 9400 грн згідно товарного чеку від 19.09.2016 року - що відповідачє пошкодженням, заначеним у схемі ДТП за участю вказаного автомобіля. Доказів того, що визначений позивачем розмір збитків має бути іншим - відповідачі суду не надали і на такі не посилалися. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ч.1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч1, 2 п.8, 9 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Ч.1,2 п.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Оскільки власником джерела підвищеної небезпеки визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах ним володіє, пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на час завдання шкоди та звернення до суду з цим позовом належав позивачу [PERSON] на праві володіння, перебував під час завданя шкоди під керуванням уповноваженої нею особи, позивачем вчинено дії і щодо оцінки вартості завданого матеріального збитку та здійснено витрати на відновлення пошкодженого майна, на час звернення до суду автомобіль вже належить позивачці на праві власності , отже у позивача наявне право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля «Форд мондео». Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1192 вказує на те ,що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З аналізу цієї норми та правил статті 11 ЦК вбачається, що зобов`язання про відшкодування шкоди виникає з сукупності таких умов, як наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху (частина 3 статті 14 Закону "Про дорожній рух"). Відповідно до частини 1 статті 16 Закону "Про дорожній рух" водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими. Розділом 3 ДСТУ 3587-97 передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів (п.п. 3.1.1). Згідно із статтею 9 Закону "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Правилами частини 1 статті 24 Закону "Про дорожній рух" відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, що знаходяться у їх віданні, також покладена на власників цих об`єктів або уповноважені ними органи. За загальним правилом дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю (частина 1 статті 16 Закону "Про автомобільні дороги"). До основних обов`язків органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зокрема, належить забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, а також організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами (статті 19, 21 Закону "Про автомобільні дороги"). Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами (стаття 10 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні"). Згідно пунктів 31-32 частини 1 статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень міських рад віднесено вирішення питання щодо передачі іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення та створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів та служб. Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у комунальній власності, здійснюється відповідними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема, постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух (пункт 11 Єдиних правил). Рішенням Миколаївської міської ради № 36/11 від 13 грудня 2001 року з метою врегулювання суспільних відносин у сфері дорожнього руху і його безпеки, визначення структури управління, ремонту та утримання в безпечному для дорожнього руху стані вулиць, доріг, мостів і залізничних переїздів створене Комунальне підприємство "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" (КП "ЕЛУ автодоріг") . Згідно інформації Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради відповідно до розпорядження фонду комунальної власності від 10.01.2003 р. № 8-р дорога по вул. Погранична закріплена на праві повного господарського відання за КП "ЕЛУ автодоріг" . Отже балансоутримувачем ділянки дороги, де сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача, є КП "ЕЛУ автодоріг", на яке і покладено обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів цієї ділянки дороги, своєчасного виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладного позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Відповідно до п. 8.2.1. ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком pyxy та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Знак 1.12 "Вибоїна" встановлюється перед ділянкою дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині. Знак установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знак встановлюється й на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1. Знак - тимчасовий і встановлюється на період, необхідний для виконання відповідних робіт на дорозі. Отже, ПДР України чітко визначено, на якій відстані має бути встановлено знак 1.12.- 150-300м до небезпечної ділянки, або на іншій відстані, зазначеній на табличці 7.1.1., а не на табличці 7.2.1, яку в Акті дефектів від 14.02.2020 виконавця зобов`язано встановити. Згідно з Національним Стандартом України «ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови. Правила застосування ДСТУ 4100-2002» знак 1.12 «Вибоїна» повинен установлюватись у разі наявності на ділянках доріг вибоїн, просідань дорожнього покриття, величина яких перевищує значення допустимі згідно з ДСТУ 3587 (п. 10.3.16). Відповідно до ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Однак, Службою автомобільних доріг Виконавцю не було надано завдань щодо встановлення знаків, які обмежують швидкість на ділянці а/д Р-51 км 164+300 м. За п. 3.1.1., 3.1.2. та 4.1. 1ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - Ш категорій. Згідно з Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.09.2016 року на ділянці дорожнього покриття вулиці, де відбулось ДТП, виявлена яма (вибоїна) 0,15 м глибиною, 1,2 м длиною, 0,8 м шириною , дорожні знаки та розмітка відсутні. Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до витсновку, що КП "ЕЛУ автодоріг" не виконало покладених на нього завдань із забезпечення безпеки дорожнього руху та належного утримання вулиці Погранична в м.Миколаєві станом на час завдання шкоди позивачу. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Вищенаведеними матеріалами справи достеменно підтверджується факт завдання автомобілю Форд мондео механичних ушкоджень, витрати на ремонт становлять 20 251,44 грн внаслідок ДТП , що сталася на вул. Погранична біля будинку № 149 18.09.2016 року саме через неналежний експлуатаційний стан дороги та відсутністю дорожніх знаків . Вказана ділянка внутрішньої шляхової мережі закріплена за КП «ЕЛУ автодоріг» на праві повного господарського відання і саме відповідач несе обов`язки щодо своєчасного ремонту та утримання відомчих (технологічних) автомобільних доріг. За правовим висновком наведеним у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №904/5489/18, від 20.09.2020 у справі №569/18043/17 у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами. Подібні висновки виклдаені також у Постанові Верховного Суду від 21 травня 2021 року у справі № 753/10817/16-ц. Відсутність на автомобільній дорозі дорожнього знаку 1.12 «Вибоїна» із табличкою 7.2.1 «Зона дії» підтверджується схемою ДТП. Не притягнення працівників відповідача до адміністративної відповідальності за неналежне утримання автомобільної дороги не свідчить про відсутність відповідальності відшкодувати шкоду. Суд звертає увагу, що й водія ТЗ не притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відтак позивачем доведено факт завдання шкоди у зв`язку із неякісним дорожнім покриттям автомобільної дороги, яка перебуває у віданні КП "ЕЛУ автодоріг", що підтверджується також і Договором № 1213. Відповідач КП "ЕЛУ автодоріг", незважаючи, що розгляд справи триває з 2018 року, не довів передання ним обов`язку по утриманні такої дороги іншим особам, чи наявність підстав для звільнення його від обов`язку відшкодувати шкоду третім особам, чи факт відсутності вини у неналедному виконанні своїх обов`язків за довгором про утримання дорожньо-шляхового покриття вулиціу у 2016 році, відтак повинен відшкодувати завдані збитки. Таким чином, наявний причино-наслідковий зв`язок між несвоєчасним реагуванням відповідача КП «ЕЛУ автодоріг» на пошкодження ділянки внутрішньої шляхової мережі ( невиконанням свого обов`язку ремонту й утримання доріг ) та спричиненням збитків позивачеві у вигляді пошкодження належного йому автомобіля . За наведених висновків суду, у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків в солідарному порядку і з Миколаївської міської ради слід відмовити, як заявлених до неналежного відповідача та безпідставних ( таких, що грунтуються на невірному тлумаченні позивачем норм права щодо підстав виникнення солідарної відповідальності заподіювачів шкоди.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивач слід стягнути 704,80 грн судового збору.

Outcome: partial