Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що 24 травня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння і довіри, втрати почуття любові один до одного та неприязні стосунки, які виникли в результаті різних поглядів на життя та вирішення сімейно-побутових проблем. Починаючи з липня 2021 року сторони проживають окремо, а шлюб носить формальний характер. За таких обставин, позивач вважає, що примирення недоцільне, подальше сімейне життя та збереження сім`ї не можливе, тому просить суд шлюб розірвати. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала повністю позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини, примиритися не бажає та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання з`явився, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 24 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 396. (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05 листопада 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2187). (а.с.9). У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі та наполягала на розлученні, на примирення не погоджується. Відповідач проти позову не заперечував. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Частиною 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 2 ст.104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2021 року, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Не дивлячись на тривале окреме проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Таким чином, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, тому вимога позивача відновити своє дошлюбне прізвище відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved