Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 01 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 27 січня 2022 року до початку першого судового засідання позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач 28 січня 2022 року подав відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково, вказав, що має можливість та згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 80). 22 лютого 2022 року подала до суду заяву, в якій вказала, що збільшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 81). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 78, 79). 22 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що збільшені позовні вимоги не визнає, просить стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а справу розглядати справу за її відсутності та без участі відповідача (а. с. 84). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у\~главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша\~статті 184 СК України). За змістом частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог\~статті 184 СК України\~можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. За змістом частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 05 листопада 2021 року розірвано (а. с. 33-34). Під час шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 13, 14). Діти проживають разом із позивачем (а. с. 15). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивач не має можливості забезпечити необхідний і достатній рівень життя дітей. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей\~180,\~182 СК України\~бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, позивач працює, отримує заробітну плату (нараховану) в розмірі 6000 гривень (а. с. 21), відповідач також офіційно працевлаштований, розмір його доходу (нарахованого) становить близько 6000 гривень (а. с. 71), інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб сторони на утриманні не мають. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження наявності інших, передбачених статтею 182\~СК України обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, сторони суду не надали. Додані відповідачем до відзиву фіскальні чеки про оплату витрат на електроенергію не є в розумінні закону тими доказами, що впливають на визначення розміру аліментів на дітей, у зв`язку з чим суд до уваги не бере. За таких обставин справи суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів взяти за основу встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину від шести до вісімнадцяти років, який на час розгляду справи становить 2618 гривень. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає доцільним та достатнім стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1350 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що відповідає вимогам статей\~182,\~184,\~191 СК України. Відповідно до положень частини другої статті 182 СК України аліменти у розмірі, більшому за гарантований державою мінімальний розмір, можуть бути присуджені судом виключно у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, у зв`язку з чим суд вважає, що у цій справі відсутні достатні підстави, щоб відступити від гарантованого державою мінімального розміру аліментів, та стягувати їх у розмірі, який просила позивач, - по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідно до довідки про доходи від 24 січня 2022 року розмір нарахованої заробітної плати відповідача становить в середньому 6000 гривень на місяць. Доказів про те, що у відповідача є інші доходи або витрати, що перевищують заробіток (дохід) відповідача, позивач суду не надала. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що діти проживають разом із позивачем та вона просила стягувати аліменти саме у твердій грошовій сумі, то доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у частці від його доходів з посиланням на те, що він працює та має регулярний дохід, є безпідставними і не мають правового значення для вирішення цієї справи. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), де зазначено, що «кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі». Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (45 %) з відповідача в дохід держави слід стягнути 408 гривень 60 копійок судового збору. На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191\~СК України та

Outcome: partial