Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

12.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області, орган опіки та піклування Козятинської РДА Вінницької області, про визначення місця проживання дитини. 06.07.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 14.09.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову Ухвалою суду від 29.10.2020 р. за клопотанням відповідача у справі призначено судову психологічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 29.09.2021 р. підготовче провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 20.10.2021 р. 16.11.2021 р. ухвалою суду до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області. 20.12.2021 року відповідачем до суду було подано письмову заяву про визнання позову, в якій [PERSON] повністю визнав заявлені [PERSON] позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, проте від представника позивача - адвоката Ткаченко Я.О. до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про визнання заявлених позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області у підготовче засідання не з`явився. До суду 08.02.2022 р. надано висновок органу опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо розв`язання спору судом про визначення місця проживання дитини. Представник орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області в підготовче засідання не з`явився. До суду 19.01.2022 р. надано висновок органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області щодо розв`язання спору судом про визначення місця проживання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Положеннями частин 1, 2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12.06.2009 № 2 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» з`ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах. У даній справі відповідач визнав позов повністю. Судом встановлено, що визнання позову відповідає закону. Орган опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області та орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області надали висновки щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, [PERSON] , тим більш, що такі висновки також узгоджуються із Висновком експертів № 20-6861 за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи, складеної 28.08.2021 року експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб, а тому суд доходить висновку, що позов про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved