Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення на аліментів на його утримання як повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заявлених вимог, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання 50 000,00 грн в рахунок оплати за навчання у Національному університеті «Києво-Могилянська академія», на факультеті правничих наук на денній формі навчання, за контрактом, з терміном навчання з 01.09.2019 року по 28.06.2023 року за 7, 8 семестри, а також стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2021 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є сином відповідача. Шлюб між батьками було розірвано 19.10.2020 р. на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва. Позивач зазначає, що за 1, 2 семестри у 2019 році за навчання сплатила його мати у сумі 50 000,00 грн. За 3, 4 семестри у 2020 році - 50 000,00 грн сплатив батько (відповідач). За 5, 6 семестри сплатила мати у сумі 50 000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн за навчання за 7, 8 семестри. Крім того, в обгрунтування позову позивач посилається на те, що він є студентом Національного університету «Києво-Могилянська академія». Строк навчання триває з 01.09.2019 року по 28.06.2023 року. Вартість навчання становить 25 000,00 грн за один семестр, а загалом сума навчання становить 200 000,00 грн. Самостійно він не може здіснювати оплати за навчання, оскільки не має будь якого доходу. З червня 2021 р. відповідач припинив надавати допомогу на утримання, хоча не має інших аліментних зобов`язань, у його власності знаходиться транспортний засіб, нерухоме майно, мисливська зброя, а також відповідач має постійний дохід. Оскільки позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати, він просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в судовому порядку аліменти на час навчання, але не бульше ніж до досягнення 23 років, а також вартість навчання за 7, 8 семестри. 21.12.2021 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.02.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача про часткове визнання позовних вимог, відповідно до якої останній не заперечує проти сплати вартості навчання в розмірі 50 000,00 грн за 7, 8 семестр навчання у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» у разі переведення позивача на наступний курс навчання та перерахування цих коштів відповідно до умов договору про надання освітніх послуг. Крім того, відповідач визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 3600 гривень, оскільки розмір його доходів зменшився, він має іншу сім`ю, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, а з приводу майна, на наявність якого посилається позивач, відповідач зазначив, що з даного приводу триває судовий спір про його поділ як спільного майна подружжя. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, на підставі наданих доказів . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 19.10.2020 р. (а.с.10-11). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.8). Відповідно до Договору №ПВ 62.019 від 06.08.2019 року, що укладений між Національним університетом «Києво-Могилянська академія» та [PERSON] , виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, форма навчання - денна, спеціальність - «право». Строк надання освітньої послуги з 01.09.2019 року по 28.06.2023 року. Відповідно до умов вказаного договору сума до оплати за семестр становить 25 000,00 грн. Відповідно до довідки Національного університету «Києво-Могилянська академія» від 06.09.2021 рок №118 [PERSON] є студентом ІІІ курсу, денної форми навчання, на контрактній основі, Національного університету «Києво-Могилянська академія», ІV рівня акредитації, і також згідно даних Академії позивач в період з вересня 2020 р. по серпень 2021 р. не отримував будь-яких доходів. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Як встановлено судом, позивач [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатися у навчальному закладі, не має доходів, знаходиться на утриманні матері та відповідно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 308/4214/18, сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід, працюючи в в Національному авіаційному університеті з 08.09.2021 р., має іншу сім`ю, перебуваючи у шлюбі [PERSON] , який зареєстрований 25.05.2021 р. Посольством України в Республіці Казахстан. Посилання відповідача на те, що ним була усиновлена неповнолітня [PERSON] , 2012 р. народження не підтвердженні будь-якими доказами, а отже дані обставини не можуть бути взяті судом до уваги. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що у власності відповідача перебуває автомобіль «БМВ» д.н. [NUMBER] , мисливські рушниці, марки Benelli та марки «ИЖ27», а аткож земельна ділянка, розташована в с.Березівка Харківської області. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновк, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на його утримання на час навчання в розмірі ј частина заробітку (доходу) відповідача є обгрунтованими, оскільки позивач потребує такого утримання, а відповідач може таку допомогу надавати. В той же час, суд вважає, що у вимозі позивача про стягнення з відповідача на його користь аліменти на його утримання 50 000,00 грн оплати за навчання у Національному університеті «Києво-Могилянська академія», на факультеті правничих наук на денній формі навчання, за контрактом, з терміном навчання з 01.09.2019 року по 28.06.2023 року за 7, 8 семестри, слід відмовити з огляду на наступне. Витрати на навчання не можуть розцінюватись як додаткові витрати на утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми статті 185 СК України не застосовуються. Такого тлумачення норм матеріального права дотримується і Верховний Суд, про що свідчить судова практика, наприклад: постанова Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 466/532/16 ц, від 21.03.2018 року у справі № 478/2108/16-ц, та інших справах. З огляду на зазначені норми чинного законодавства та позиції Верхвного Суду, витрати за навчання враховуються при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини і не можуть бути стягнуті як самостійний платіж. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 176, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за належне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial