Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . При звернені до нотаріальної контори для отримання спадщини позивачу стало відомо, що на 1/3 частину його квартири [ADDRESS] накладений арешт. За даними Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, арешт накладений помилково, разом із тим, зняти його в досудовому порядку не представляється можливим у зв`язку із знищенням за строком зберігання матеріалів виконавчого провадження. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Набуття права власності підтверджується свідоцтвом про право власності від 31.10.1997 року. За інформаційною довідкою від 01.07.2021 року державного реєстру речових прав №264000057 на спірне майно накладений арешт. Арешт накладений Малиновською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: АН №385615 від 22.03.2007 року Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси. На час вирішення спору виконавче провадження - знищено, що підтверджується листами відповідача від 31.03.2021, № 798421; від 15.04.2021, №16470; від 24.05.2021, № 20951 . За даними АСВП на час вирішення спору виконавчі провадження, по яких боржником є позивач - відсутні. Питання про скасування заходів обтяження виконавчою службою в порядку Закону України «Про виконавче провадження», однак, не вирішено. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. На час вирішення спору позивач фактично позбавлений права в повній мірі реалізувати право власності на спірне майно. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними в процесі розгляду справи.

Outcome: approved