Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 25.12.1982р. по 13.12.2000р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було побудовано житловий будинок по [ADDRESS] . Будівництво будинку було завершено до розірвання шлюбу між ними. Під час розірвання шлюбу питання про поділ спільного сумісного майна подружжя не ставилося, оскільки будинок не було прийнято в експлуатацію. Не ставилось це питання і після прийняття будинку в експлуатацію та отримання свідоцтва про право власності на будинок, так як не зважаючи на те, що шлюб між ними було розірвано її право на цей будинок порушено не було. Вона та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , а будинком по [ADDRESS] вони користувалися спільно, в будинку проживали її батьки до дня їх смерті. За різних обставин будинок в експлуатацію вони не здавали. Тільки 14.03.2008р. будинок було прийнято в експлуатацію 27.06.2008р. рішенням Крижанівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №192 Акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарських будівель було затверджено. 05.08.2008р. на вказаний житловий будинок було видано свідоцтво про право власності за їх обоюдною згодою на ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцями його майна є їх спільні діти [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] . У зв`язку із зазначеним виникли підстави порушення її права на майно набутого під час шлюбу з [PERSON] . Отже, позивач просить визнати будинок [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] ; зобов`язати Крижанівську сільську раду Лиманського району Одеської області зареєструвати її право власності на частку житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою від 29.01.2019р. відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі. Надалі, ухвалою суду від 10.04.2019р. задоволено клопотання позивача, замінено неналежного відповідача Крижанівську сільську раду Лиманського району Одеської області на належних, а саме на [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 25.06.2019р. витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. копію спадкової справи майна [PERSON] . Після чого, ухвалою суду від 13.11.2019р. залучено [PERSON] до участі в розгляді цивільної справи у якості співвідповідача. 09.11.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судових засіданнях позивач [PERSON] та її представник-адвокат Мангул П.М. підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. В подальшому надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, в судові засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, в судові засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення яких була сповіщена за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» - «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, оголошення про виклик відповідача було розміщене на веб-порталі Судової влади України. У зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідачі по справі є доньками [PERSON] , які звернулися із заявами про прийняття спадщини після його смерті. 25.12.1982р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 13.12.2000р., що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] , 1983 р.н. та [PERSON] , 1988 р.н. є доньками від шлюбу [PERSON] та позивачки. Відповідач [PERSON] , 2001 р.н. також є донькою [PERSON] (рішення Приморського районного суд м.Одеси від 27.11.2018р. про встановлення факту батьківства). Як стверджує позивач, за час перебування у зареєстрованому шлюбі нею та [PERSON] було побудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Будівництво було завершено до розірвання шлюбу, що підтверджується Актом технічної прийомки водомірного вузла від 04.05.2000р., в якому вказано, що водомір встановлено в підвалі житлового будинку. На підтвердження тієї обставини, що будівництво будинку було завершено до розірвання шлюбу, судом також досліджено сімейне фото, надане позивачем, на якому зображена вона, [PERSON] та їх неповнолітні діти на фоні будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , відповідно позивач є її невісткою, підтвердила, що будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] , було завершено до 2000р. Її брат та позивач разом побудували цей будинок та почали мешкати там разом із дітьми. Там же проживали батьки позивача до дня їх смерті. Про існування доньки від іншої жінки брат їй ніколи не розповідав. Чому будинок був прийнятий до експлуатації лише у березня 2008р. не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку давно як дружину [PERSON] , з яким вони були знайомі по роботі, товаришували, а в подальшому стали сусідами по ділянці в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області. В 90-х роках він фінансово допомагав родині [PERSON] збудувати стіни будинку. Він точно пам`ятає, що Новий 2000 рік вони вже зустрічали в своїх побудованих будинках. В будинку за адресою: [ADDRESS] також мешкали батьки позивача та її сестра. До часу смерті [PERSON] мешкав разом із позивачем, про існування в нього доньки від іншої жінки не знав. Рішенням виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №192 від 27.06.2008р. затверджено акт приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарчих будівель індивідуального забудовника від 14.03.2008р. На підставі вищевказаного рішення, 05.08.2008р. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно копії лікарського свідоцтва про смерть №21, виданого на ім`я [PERSON] (матері позивача) померлої [INFO] , місцем смерті останньої є Одеська область Комінтернівський район с.Ліски вул. Т. Шевченка. З довідки настоятеля Храму Святих священномученика Кіпріана та мучениці Іустини протоієрея [PERSON] від 26.11.2018р., вбачається, що на прохання позивача-прихожанки даного храму, яка є донькою [PERSON] та [PERSON] , ним було проведено таїнство хрещення, соборування, причастя та погребіння в 2006-2007 роках відносно [PERSON] за адресою, де він проживав, а саме: [ADDRESS] . А також таїнство соборування та причастя відносно [PERSON] за адресою її проживання: [ADDRESS] . Крім того, йому відомо, що вказане домоволодіння було освячено в 2000р. відразу після завершення будівництва. Відповідно до ст. 22 КпШС України, (яка була чинною на час побудови нерухомого майна та на час розірвання шлюбу), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми, або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Наданими позивачем доказами, а також показаннями свідків підтверджено, що будинок було побудовано до розірвання шлюбу між сторонами, відтак він є майном, яке нажито подружжям на час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя. У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. В судовому засіданні позивач зазначила, що між нею та [PERSON] не укладались договори щодо нерухомого майна, та будь-яким чином вони між собою не домовлялись щодо віднесення спірного нерухомого майна до особистого майна [PERSON] , спору між ними з приводу права власності на будинок не було, частки у будинку не визначались, шлюбного договору не укладали. Відповідно до ч.1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частка визнаються рівними. Аналогічні положення містяться і в діючому СК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи позицію відповідачів [PERSON] , та [PERSON] , які визнали позовні вимоги в повному обсязі, з врахуванням пасивної поведінки відповідача [PERSON] , яка в судові засідання не з`явилася, відзив не надала, суд вважає, що будинок за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки в якому не визначались, а відтак є підстави вважати, що [PERSON] в силу закону належить 1/2 частина вказаного будинку. Тому заявлені вимоги в частині визнання будинку об`єктом спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на Ѕ частину будинку суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області зареєструвати її право власності на частину житлового будинку, суд зазначає, що на підставі постанови КМУ про утворення та ліквідацію районів №807-ІХ від 17.07.2020р., рішення Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області №12 - VІІІ від 11.12.2020р. «Про реорганізацію Крижанівської сільської ради, Олександрівської сільської ради та Новодофінівської сільської ради» та рішення Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області №54 - VІІІ від 25.12.2020р. «Про внесення зміни до найменування Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області» відбулася процедура реорганізації Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області шляхом приєднання до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області. В свою чергу, позивачем не було заявлено вимог до правонаступника - Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, отже позов в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи, що позивач згідно заяви від 14.02.2022р., просить покласти судові витрати на неї та не стягувати їх із відповідача, суд вважає за недоцільне стягувати судовий збір із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial