Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

В грудні 2021 року представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача суму кредитної заборгованості в розмірі 8093,99 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 02.02.2015 року між АТ Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , за умовами якого банк зобов`язався на підставі наданих відповідачем документів відкрити поточний рахунок. Банком було відкрито рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Пенсійний» тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. 24.04.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , за умовами якого банк встановив відповідачу кредит в сумі 949,00 грн., з фіксованою процентною ставкою в розмірі 24 % річних. 22.06.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2194024, за умовами якого банк встановив відповідачу кредит в сумі 2800,00 грн., з фіксованою процентною ставкою в розмірі 26 % річних. Позивач вказує, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у неї станом на 15.07.2021 року наявна заборгованість на загальну суму 8093,99 грн. З огляду на викладене, а також у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих зобов`язань за договором, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить стягнути суму заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов до суду не надходив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2015 року між АТ Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , за умовами якого банк зобов`язався на підставі наданих відповідачем документів відкрити поточний рахунок. АТ Державний ощадний банк України» було відкрито рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Пенсійний» тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. 24.04.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , за умовами якого банк встановив відповідачу кредит в сумі 949,00 грн., з фіксованою процентною ставкою в розмірі 24 % річних. 22.06.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2194024, за умовами якого банк встановив відповідачу кредит в сумі 2800,00 грн., з фіксованою процентною ставкою в розмірі 26 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором та додатковими договорами до нього. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, ще прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору належним чином у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, відповідач станом на 15.07.2021 року має перед позивачем заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 8093,99 грн. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а, остання, в свою чергу, порушила порядок та строки виконання зобов`язань за кредитним договором. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору та додаткових договорів до нього, відповідач не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений, останнім, судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved