Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

29.12.2021 позивач звернулася до Стрийського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2021 справу направлено за підсудністю в Миколаївський районний суд Львівської області. В позові зазначила, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис №174370, щодо стягнення заборгованості 9574,50грн. за кредитним договором №3235808383/245364 від 19.02.2020 укладеного між [PERSON] та ТзОВ « Гоуфінгоу». Приватним виконавцем Журид С.М. було відкрито виконавче провадження №67777968. Про постанову про відкриття позивач дізналася 16 грудня 2021 Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, нотаріус не перевірив наявність заборгованості, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги. Крім цього кредитний договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідченим, розмір заборгованості не відповідає дійсності. Крім цього, позивачка стверджує, що не укладала та не підписувала електронним підписом кредитний договір, жодних коштів на свій рахунок від відповідача вона не отримувала, номер який вказаний в заяві про отримання кредиту позивачкою не використовується більше 5 років, і є перереєстрований за іншою особою в січні 2020. Також електронна адреса позивача вказана при отриманні фінансового кредиту ніколи не була зареєстрована, що свідчить про те, що від імені [PERSON] кредитний договір оформила інша особа, тому позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса №174370 від 15.06.2021р. таким, що не підлягає виконанню. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач подав заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. 03.02.2022 представником позивача подано до суду заяву про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні отримав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, з винесенням заочного рішення. Третя особи в судове засіданні не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що при винесенні оспорюваного виконавчого напису нотаріус покликається на договір №3235808383/245364 укладений 19.02.2020 між [PERSON] та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ, право вимоги за яким було відступлене до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК» «СІТІ ФІНАНС ГРУП « набуло права нового кредитора. 03.06.2021року ТОВ «ФК « СІТІ ФІНАНС ГРУП» та Товариство з обмеженою відповідальністю « ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено Договір №1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги. 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 174370, яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за період з 29.12.2019року по 09.06.20221 за Кредитним договором №3235808383/245364 від 19.02.2020 на загальну суму 9574,50грн. 06.12.2021 Постановою ВП №67777968 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса № 174370 виданого 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК « ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 9574,50 грн. боргу. Постановою ВП №67777968 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 06.12.2021 було постановлено стягнути з [PERSON] основну винагороду виконавця у сумі 957,45грн. Постановою ВП №67777968 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 06.12.2021 було постановлено визначити для [PERSON] загальну суму мінімальних витрат 400,00грн. Постановою ВП №67777968 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 06.12.2021 було накладено арешт на грошові кошти , які містяться на відкритих рахунках [PERSON] в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 10931,95 грн. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Для правильного застосування положень ст. ст.87, 88 закону «Про нотаріат», суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Відповідно до п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що такими документами є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. При цьому жодним чином нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не вказано, що останній перевіряв законність переходу права вимоги від первісного кредитору до відповідача по справі, який і звернувся за вчиненням виконавчого напису. Письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості позивач не отримував, що є порушенням вимог закону, яке істотно вплинуло на його права та обов`язки. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Враховуючи той факт, що [PERSON] взагалі оспорює сам факт укладення кредитного договору № №3235808383/245364 з ТОВ « ГОУФІНГОУ» від 19.02.2020 року на суму 2500 грн., такий був укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, тому у приватного нотаріуса Остапенко Є.М. були відсутні правові підстави для вчинення нотаріального напису №174370. Крім цього, приватний нотаріус вказав, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , однак [PERSON] за вказаною адресою не проживає і ніколи не проживала. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд перевірив додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Також перевірено доводи сторін у повному обсязі й установлено що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника не була безспірною перед стягувачем. Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Відповідачем також не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису, таким що не підлягає до виконання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині визнання, що [PERSON] , не укладала з ТОВ «Гоуфінгоу» кредитний договір №3235808383/245364 від 19.02.2020року та не має зобов`язань за вказаним кредитним договором, стягнення з ТОВ « Фінансова компанія « Дебт Коллекшн на користь [PERSON] , безпідставно одержаних коштів в сумі 2150,73грн., то такі задоволенню підлягають виходячи з наступного. Стосовно відсутності у [PERSON] будь-яких зобов`язань за кредитним договором №3235808383/245364 від 19.02.2020, де кредитором значиться ТОВ «Гоуфінгоу» свідчить той факт, що [PERSON] не укладала та не підписувала електронним підписом вищевказаний договір; істотні умови договору не узгоджувалися. Окрім цього, як вказано п.1.6 Договору №3235808383/245364 , датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на рахунок клієнта, однак [PERSON] жодних коштів на свій рахунок від ТОВ « ГОУФІНГОУ» не отримувала. Позивачка жодного разу не зверталася ні до ТОВ « ГОУФІНГОУ» ні до ТОВ « ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» , не реєструвалася на їх офіційному сайті, не робила жодних заяв на отримання коштів і не укладала ніяких договорів про отримання або надання кредиту. ТОВ « ГОУФІНГОУ» вказало мобільний номер, який використовувався для отримання кредиту та ідентифікації особи. Це номер « [NUMBER] ». Дійсно вказаним номер користувалася позивачка з 2011року, однак він уже не діючий понад 5 років. Відповідно до інформації ТОВ «Лайфселл» абонентський номер « [NUMBER] » в січні 2020 перереєстрований на іншу особу, більш детальна інформація являється конфіденційною. Крім цього, адреса електронної пошти « [INFO] », яка була використана при отриманні фінансового кредиту, не належить позивачці. Крім цього, з метою перевірки чи існує вказана електронна адреса , з`ясовано, що така пошта не існує взагалі. Договір, в якому особа зазначена стороною, але не підписувала його є неукладеним, таким що не відбувся. Правочин, який не вчинено ( договір, який не укладено) не може бути визнаний недійсним. Відповідач та ТОВ « ГОУФІНГОУ» ухиляється від надання інформації про повний номер рахунку ( картки) на який було здійснено виплату кредитних коштів. Жодних доказів, що саме [PERSON] отримала кредит немає. Враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3262 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved