Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати недійсним кредитний договір на інші споживчі потреби № 00580442, укладений 11.01.2020 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», та особою, яка представилася як Позивачка; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 88754, вчинений 05.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 25 116, 00 грн; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «КАЧАЙ ГРОШІ» судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що в липні 2021 року по місцю роботи отримала постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якої вбачається, що приватним нотаріусом нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 05.04.2021 року видано виконавчий напис №88754 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 25 116, 00 гривень. Із сайту Українського бюро кредитних історій позивачці стало відомо про те, що 11.01.2020 року невідомою особою з використанням її імені було укладено договір на інші споживчі потреби з ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на суму 8 400, 00 гривень. Проте, як зазначає позивачка, до вказаних фінансових компаній не зверталась з приводу отримання кредиту, жодних заявок на отримання кредиту не залишала, коштів від них не отримувала та про існування кредитного договору до моменту надходження вказаної постанови по місцю роботи їй не було відомо. Також посилається на те, що за адресою, яка вказана в постанові приватного виконавця вона ніколи не була та не проживала. Тому вважає, що відносно неї вчинено шахрайські дії, про що повідомила Відділення поліції № 1 (м. Яремче). Зазначає, що оскільки кредитний договір № 00-580442 від 11.01.2020 з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» вона не укладала, коштів не отримувала, то такий договір підлягає визнанню недійсним, а виконавчий напис нотаріуса, виданий на підставі такого договору, - таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вважає, що виконавчий напис нотаріуса виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У її ситуації заборгованість не є безспірною, оскільки нею оспорюється дійсність кредитного договору, адже останній був укладений між Відповідачем та невідомою особою, яка назвалася її іменем. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з Відповідача судові витрати у справі. Ухвалою Суду від 28.07.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову - задоволено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року було відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалами Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23.09.2021 року витребувано докази у справі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2021 року справу призначеного до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково Суду пояснила, що Із сайту Українського бюро кредитних історій їй стало відомо про те, що 11.01.2020 невідомою їй особою з використанням її імені було укладено з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» кредитний договір на інші споживчі потреби на суму 8400 грн. З її кредитної історії вбачається, що 11.01.2020 особа, яка представилася її іменем, намагалася оформити кредит ще в кількох фінансових установах - ТОВ «СОС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Проте, до Відповідача як і до інших фінансових установ вона не зверталася з приводу отримання кредиту, жодних заявок про отримання кредиту на сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не залишала, жодних коштів не отримувала. Про існування кредиту їй стало відомо після отримання постанови приватного виконавця, якою звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи до ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний санаторій) «Прикарпатський» МОЗ України, де вона працює. Зазначила, що раніше у неї був номер мобільного телефону: [NUMBER] . 10.01.2020 до неї зателефонував невідомий чоловік, який пояснив, що є працівником мобільного оператора «Київстар» та попросив її продиктувати йому цифри, які прийдуть на її телефон. Відтак, чотири цифри, які прийшли їй у смс-повідомленні вона негайно продиктувала, після чого розмова закінчилася. Декілька годин вона не користувалася телефоном. Як з`ясувалося вподальшому від рідних, номер її мобільного телефону був заблокований. За ці декілька годин її діти не могли до неї додзвонитися жодного разу. Зателефонувавши до Call-центру, їй пояснили, що її номером мобільного телефону заволоділи шахраї та порадили заблокувати свої банківські картки, що вона і зробила. 14.01.2021 вона поїхала до Сервісного центру мобільного оператора «Київстар» в м. Івано-Франківськ, де було також підтверджено факт викрадення її номера мобільного телефону невідомими особами. З приводу вчинення відносно неї шахрайських дій вона звернулася до поліції. Їй невідомо про те, кому і на який рахунок відповідач ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» переказало кошти в сумі 8400 грн, невідомо в якому банку, ким і на чиє ім`я такий рахунок було відкрито, хто і коли знімав з такого рахунку кошти в сумі 8400 грн. А тому, оскільки жодних коштів вона не отримувала, і не виявляла своєї волі на укладення договору, то вважає, що кредитний договір, укладений від її імені іншою особою є недійсним, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник позивачки адвокат Гайтанюк М.М. Суду пояснила, що виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким що не підлягає виконанню, оскільки вчинений у порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5. Так, нотаріусом не перевірено, чи заборгованість за кредитний договором на інші споживчі потреби № 00580442 від 11.01.2020 року, укладеним між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та особою, яка представилася Позивачкою є безспірною. Вказаний договір Позивачкою оскаржується, оскільки укладений поза її волею, у порушення ст. 203 ЦК України, а тому є недійсним. Так, представник позивачки зазначила, що позивачка не створювала особистий кабінет у сайті відповідача, не приймала оферту відповідача, не укладала оспорюваний кредитний договір; що з приводу викрадення номера її мобільного телефону [NUMBER] 10.01.2020 року невідомими особами вона звернулася до відділення поліції №1 ( м.Яремче) з відповідною заявою; що жодних коштів від відповідача ТОВ «Качай гроші» на наявні в неї банківські картки ніколи не отримувала; що від ТОВ «Качай гроші» на свій номер телефону [NUMBER] 11.01.2020 року не отримувала жодних смс-повідомлень з одноразовим цифровим ідентифікатором, поскільки з 10.01.2020 року номер її мобільного телефону вже був заблокований і вона не могла ним скористатися. Позивачка ніколи не отримувала паспорт у вигляді ID картки, копію паспорта позивачки у вигляді книжки долучено до позовної заяви. Із копії паспорта позивачки, яку долучено до матеріалів справи вбачається, що такі паспортні дані абсолютно не відповідають паспортним даним, які було використано невідомою особою під час укладання оспорюваного кредитного договору. Із договору про надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту № 00-580442 від 11.01.2020 року вбачається, що по-перше такий договір взагалі не містить паспортних даних позивачки, по-друге, місце її реєстрації, яке вказане в договорі, як: [ADDRESS] - не вірне, поскільки фактичним місцем її реєстрації та місцем проживання позивачки є адреса: [ADDRESS] , що вбачається із копії паспорта, який долучено до позовної заяви. Із довідки АТ КБ «ПриватБанк», яку долучено до відповіді на відзив, вбачається, що в позивачки є 2 банківські картки: [NUMBER] та [NUMBER] і що 13.01.2020 року нею було проведено перевипуск картки [NUMBER] на картку: [NUMBER] . Із листа ПрАТ «Київстар» від 05.08.2020 року №1097241/03/03/02 вбачається, що у період з 10.01.2020 року по 13.01.2020 року телефонний номер [NUMBER] не був зареєстрований за [PERSON] , як абонентом. З наведеного випливає, що відповідач ТОВ «Качай гроші» видало кредит невідомій особі, яка представилася [PERSON] , не перевіривши по суті особи позичальника, дійсність вказаних такою особою даних, не переконавшись, що номер мобільного телефону [NUMBER] дійсно належить позивачці і що вона сама отримала одноразовий цифровий ідентифікатор 11.01.2021 року, що банківська картка [NUMBER] чи картка [NUMBER] належить саме позивачці і що саме позивачка отримала лукап-код від банку на контактний номер телефону, зареєстрований в банку-емітенті даної картки. Тобто, по суті ТОВ «Качай гроші», не провівши належно ідентифікацію особи позичальника, переказало кошти невідомій особі, які в даний час намагаються стягнути з позивачки. З огляду на це, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати недійсним договір № 00580442 від 11.01.2020 року та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 05.04.2021 № 88754. Відповідач ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» в судове засідання не з`явилося, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просило в задоволенні позову відмовити, як необґрунтованому та безпідставному. Так, у відзиві на позов Відповідач зазначає, що Товариство є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК № В0000120 від 28.12.2020 року. 11 січня 2020 року між Товариством та [PERSON] (далі - Позичальник, Позивач) було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-580442 (далі - Договір), відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати Позичальнику у власність кредит у національній валюті на умовах передбачених договором, а Позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно ч.2 ст.6 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Відповідно до вищезазначеного порядку, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписується з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.12 Закону. 11 січня 2020 року Позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з її умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору. Договір був укладений і підписаний сторонами у відповідності з умовами Закону, що підтверджується Лог-файлом порядку укладання електронного договору. При цьому, Позивач через особистий кабінет на веб-сайті Товариства подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті Товариства, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон Позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання Договору. При цьому зазначаємо, що ІТС Товариства не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому Позичальник мав ознайомитися послідовно з паспортом кредиту та офертою, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами Договору. Договір містить персональні дані, контактний номер телефону, які відповідають відомостям, які містяться в позовній заяві самого Позивача. Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу в сайт Товариства та вибору строку і суми кредиту, Договір між Позивачем та Товариством не був би укладений. Позичальник здійснив чіткий алгоритм дій для проходження всіх етапів отримання кредиту і акцептував надану Товариством оферту. Відтак, укладення Договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі Позивача та Позивачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання позики за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Позивач ознайомився з умовами паспорту кредиту та офертою, після чого проявив намір вступити з Товариством в договірні відносини на умовах, визначених самим Позивачем. Підписання оферти одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні Договору Позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Позичальник на момент укладення Договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані Товариством грошові кошти. Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 11.01.20202 року, на вказаний Позичальником рахунок, кошти кредиту в сумі 8 400, 00 грн за 30 днів. Всі істотні умови договору були надані Позичальнику до моменту підписання Договору з Товариством у вигляді оферти та паспорту кредиту, які серед іншого містили чітку інформацію про строк позики, дату повернення позики, плату за користування позикою і умови їх нарахування та окрім того містять всі істотні умови передбачені законодавством України. Жодних змін будь-яких умов договору Товариством не здійснювалося. ТОВ «Качай гроші» згідно з вимог законодавства надало до нотаріуса відповідні документи, які підтверджують суму боргу Позивача, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Питання про правомірність вчинення виконавчого напису стоїть безпосередньо перед особою, яка його вчинила - нотаріусом, а не перед Відповідачем, який не вчиняв ці дії та не може нести відповідальність та скасувати напис. У разі сплати боржником кредит, стягував звертається до приватного виконавця (Третя особа), про закриття виконавчого провадження. Вважають, що ТОВ «Качай гроші» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису №88754 від 05.04.2021, який вчинив приватний нотаріус Головкіна Я.В. (Третя особа) на підставі заяви ТОВ «Качай гроші» та наданих йому документів, і тільки він визначив їх достатність та обґрунтованість, відповідність до закону, до того ж Відповідач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису виконав вимоги чинного законодавства України. А тому, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В., будучи повідомленою про дату та час судового засідання згідно вимог закону, в тому числі розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явилася. На час розгляду справи причини неявки суду не повідомила, своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористалася. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву до суду, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивачку, представника позивачки, вивчивши доводи Відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. 05.04.2021 року видано виконавчий напис №88754 на підставі кредитного договору №00-580442 від 11.01.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 25 116, 00 гривень. Постановою про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 29.06.2021 року, виконавче провадження №65692975, винесену при примусовому виконанні приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» в розмірі 25 116, 00 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.06.2021 у виконавчому провадженні №65692975 за виконавчим написом №88754, вчиненим 05.04.2020 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 25 116, 00 грн. З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2021 вказана постанова приватним виконавцем надіслана по місцю роботи [PERSON] - Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» Міністерства охорони здоров`я України». 26.07.2021 [PERSON] звернулася до Суду з позовною заявою про визнання недійсним кредитного договору та визнання недійсним вказаного виконавчого напису нотаріуса, виданого на його виконання. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. Разом з тим, у даній справі Позивачка оспорює не лише наявність заборгованості, а сам факт укладення кредитного договору на інші споживчі потреби № 00580442, укладеного 11.01.2020 року із ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Таким чином, є наявність спору відносно договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріусом, що оспорюється. Аналіз доказів, наданих Позивачем та Відповідачем свідчить, що 11.01.2020 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-580442 (далі - Договір). Зі змісту Договору вбачається, що Сторонами Договору є Кредитодавець ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та Позивальник [PERSON] . Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, підписувався з використанням електронного підпису відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». У відзиві та позов Відповідач ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не заперечують факт укладення договору та не мають жодних сумнівів, що іншою Стороною Договору була саме Позивачка [PERSON] . Однак, у свою чергу [PERSON] категорично заперечує факт укладення Договору, його підписання та отримання коштів. З метою перевірки доводів Позивачки, Судом, шляхом співставлення, досліджено ідентифікаційні дані Позичальника [PERSON] у Договорі та Позивачки [PERSON] у справі. Як вбачається з преамбули Договору, дані відносно Позичальника [PERSON] містять певні розбіжності з даними Позивачки, або не заповнені зовсім. А саме, не зазначено серію та номер паспорта Позичальника, а також ким видано. Як вбачається з відповіді ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на адвокатський запит від 30.07.2021 № 5021 при оформленні заявки Позичальником було надано наступні паспортні дані: ID карта номер: [NUMBER] видана: 15.02.2017. Орган, що видав 1227. Номер запису: 19710208-00027. Дійсна до: 15.02.2027 р. Позивачка зазначає, що ніколи не отримувала паспорта у вигляді ID картки. На підтвердження зазначеного, надала Суду для огляду паперовий формат паспорта громадянина України у виді книжки серії [NUMBER] , виданий Яремчанським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.05.2017. Копії якого долучено до матеріалів справи. Вірним у Договорі є ідентифікаційний номер облікової картки платника податків Позивачки [NUMBER] , який збігається з тим, що міститься у матеріалах справи. Вказане не оспорюється Позивачкою, однак остання вважає, що даними її РНОКПП могли володіти і інші особи. У той же час, за змістом статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» реєстраційний номер облікової картки платника податків не є документом, що посвідчує особу, а одним із таких документів є паспорт громадянина України. Таким чином, з огляду на те, що у Договорі не зазначено паспортних даних Позивачки, які мали бути зазначені обов`язково, а у заявці при оформленні кредиту зазначені паспортні дані іншої особи, то Суд вважає, що відсутні докази того, що стороною Договору виступає саме Позивачка у справі. Крім того, у Договорі зазначена інша зареєстрована адреса місця проживання Позичальниці, ніж та, за якою проживає Позивачка: вказано адресу: [ADDRESS] , а Позивачка зареєстрована згідно паспортних даних у [ADDRESS] . З огянутого у судовому засіданні паспорта відсутня інформація, що позивачка [PERSON] змінювала реєстрацію місця проживання. Остання також заперечує факт перебування її будь-коли у м. Кривому Розі. Не доведеним Стороною відповідача залишається і факт укладення Договору саме із Позивачкою у справі [PERSON] , виходячи з такого. Відповідно до пункту 7.10 розділу 7 Заключних положень Договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Кредитодавця в Особистий кабінет Позичальника для ознайомлення і підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер телефону повідомлений останнім у Заяві на отримання кредиту. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього Договору вважається направленням Кредитодавця повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Таким чином, згода на прийняття умов Договору відбувалася шляхом направлення відповідних повідомлень на номер телефону, повідомлений Позичальником у Заявці на отримання кредиту. Як вбачається з листа ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» від 30.07.2021 вих. №5021 Позичальником при оформленні заявки надано контактний номер телефона: [NUMBER] . Позивачка стверджує, що вказаний номер телефону 10.01.2021 у неї було викрадено невідомими особами, номер телефону був заблокований, а її родичі не могли до неї додзвонитися. На підтвердження зазначеного Стороною позивача надано лист ПрАТ «Київстар» від 05.08.2021 № 1097241/03/03/02, зі змісту якого вбачається, що у період з 10.01.2020 по 13.01.2020 телефонний номер [NUMBER] не був зареєстрований за [PERSON] , як абонентом. Зі змісту інформації, наданої ПАТ «Київстар» від 04.10.2021 вих. № 12504/3/КТ про трафік та адреси розташування базових станцій, які забезпечували з`єднання абонентського номеру [NUMBER] , вбачається, що 10.01.2020 з 00:00:05 по 20:52:44 та 11.01.2020 з 08:18:02 по 15:20:56 вхідні та вихідні дзвінки здійснювалися на території м. Яремча та смт. Делятина Івано-Франківської області; 11.01.2020 з 17:18:06 по 18:08:48 адреси розташування базових станцій при здійсненні вхідних та вихідних дзвідків та SMS - не зафіксовано; 11.01.2020 з 18:27:25 по 20:03:04 вхідні SMS та дзвідків простежуються у м. Золотоноша, Черкаської області, а у період з 11.01.2020 з 23:35:50 год по 13.01.2020 до 22:15:51 год - частина зафіксовані у різних районах м. Києва, а частина - не зафіксовані. Аналіз вказаної інформації показує, що вхідні SMS від KachaiGrosi на номер [NUMBER] надходили 11.01.2020 о 17:51:24, 17:54:40, 17:56:28, 17:58:27. Крім того, із вказаної інформації вбачається, що у період з 11.01.2020 по 13.01.2020 комунікація по вказаному абонентському номеру відбувалася із Dinero, UKRPOZYKA, SOSCREDIT. Обставини про те, що номер телефону [NUMBER] був заблокований з 10.01.2021 і що позивачка не могла ним скористатися підтверджено також показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що є невісткою Позивачки. 10.01.2020 впродовж цілого дня телефонувала свекрусі, однак не могла додзвонитися, ніхто не відповідав. Коли Позивачка повернулася додому, вони зателефонували до оператора зв`язку [PERSON] , який повідомив їм, що номер телефону викрадено. У ПриватБанку повідомили, що було багато спроб зняти кошти. Тоді Позивачка заблокувала свою банківську картку. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою Позивачки, теж повідомила Суд, що 10.01.2020 не могла додзвонитися до Позивачки, дзвінки не поступали. З огляду на зазначене вище, а також те, що Відповідачем вказані факти не спростовано, Суд вважає, що Позивачка у справі [PERSON] не давала згоди на укладення оспорюваного Договору. Окрім зазначеного вище, Суд вважає обов`язком встановити, чи поступали кредитні кошти за Договором на рахунок Позивачки [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачка стверджує, що кошти за оспорюваним Договором не отримувала. За змістом пункту 2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку: в сумі 8400, 00 грн на карту Позичальника № [NUMBER] емітовану банком України. У той же час, як вбачається з довідки ПриватБанку від 07.12.2021 Позивачка [PERSON] має дві картки з номерами: № [NUMBER] , яка активна, та № [NUMBER] - закрита. 13.01.2020 було проведено перевипуск картки з номером [NUMBER] на картку [NUMBER] . Інформація про те, що у Позивачка наявна картка № [NUMBER] , на яку перераховувалися кредитні кошти згідно з Договором відсутня. Крім того, згідно з листом ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» від 30.07.2021 № 5021 перерахунок коштів було здійснено на рахунок: № [NUMBER] , а відповідно до Довідки ПриватБанку від 07.12.21 № EDVLFJ27A13GUA5H номер рахунку [PERSON] інший: № [NUMBER] . Відповідачем вказану інформацію не спростовано, а, отже, відсутні докази укладення Договору саме з позивачкою по справі [PERSON] . Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до підпунктів 1, 20 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Згідно з частиною першою статті 14 Закону електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до частини першої 1 статті 2 Закону «Про електронну комерцію» законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на Конституції України і складається із Цивільного та Господарського кодексів України, законів України "Про захист прав споживачів", "Про рекламу", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про телекомунікації", "Про електронні довірчі послуги", "Про платіжні послуги", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про захист персональних даних", міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої та третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом статті 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. У даній конкретній справі Позивачкою доведено на основі поданих доказів, що вона не виявляла волі на укладення оспорюваного Договору, тому з цих підстав Кредитний договір № 580442 від 11.01.2020 підлягає визнанню недійсним. Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відтак, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса № 88754, яким стягнено з Позивачки на користь Відповідача за вказаним вище Кредитним договором № 580442 від 11.01.2020 кошти у сумі 25 116,00 грн слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача судові витрати у розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved