Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовом до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, треті особи: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок Катерина Василівна, [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ). Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла позивача мати [PERSON] (надалі спадкодавець). Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . За життя спадкодавець 08.12.2000 року залишила заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] . Спадкодавцю належало право власності на земельну ділянку загальною площею 2,15 га з цільовим призначенням, для ведення товарного господарського виробництва та право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Україна», в розмірі 3,1 в умовних кадастрових гектарах. Разом з тим позивач зазначив, що первісно право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Україна» належало його батьку [PERSON] , який помер ще [INFO] . Після смерті [PERSON] позивача мати [PERSON] таке майнове право успадкувала, однак державну реєстрацію набутого речового права не здійснила. Крім того позивач зазначає, що він звертався до Виноградівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті спадкодавця, однак йому було відмовлено, оскільки не пред`явлено оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно. По смерті спадкодавця віднайти оригінали документів, які посвідчують майнові права на предмет спадщини не вдалося. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, тому позивач вимушений за захистом своїх спадкових прав звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла позивача мати [PERSON] (а.с.6). Позивача батько [PERSON] , помер [INFO] (а.с.12). Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] (а.с.8). За життя спадкодавець [PERSON] 08.12.2000 року залишила заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.7) Спадкодавцю належало право власності на земельну ділянку загальною площею 2,15 га з цільовим призначенням, для ведення товарного господарського виробництва (а.с.9). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (ПАЙ) серія ЗК № 0090847 (мітиться в матеріалах справи (а.с.11) право на земельну частку (пай), в розмірі 3,1 умовних кадастрових гектар, належало [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, згідно обставин зазначених у позовній заяві, первісно право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Україна», належало [PERSON] (помер ще [INFO] ). Після смерті [PERSON] , таке майнове право успадкувала [PERSON] , однак державну реєстрацію набутого речового права не здійснила. У той же час ч.3 ст. 1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). З матеріалів справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 035902, сертифікат на право на земельну частку (ПАЙ) серія ЗК № 0090847), втрачено, у позивача наявні тільки копії (а.с.9,11). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Матеріалами справи, копією спадкової справи встановлено, що позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки на час їх смерті проживав разом з ними та звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою (а.с.34-36). Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved