Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] - адвокат Фрей А.В. подав до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), у якій просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , який помер [INFO] зі спадкодавцем його мачухою - [PERSON] , яка померла [INFO] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати за позивачем - [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,0394 га, та земельну ділянку загальною площею 0,5169 га в порядку спадкування після смерті її батька - спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , що належали на праві приватної власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №094955, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11327 від 23 січня 2001 року, його мачусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] . [INFO] померла дружина діда - [PERSON] . [INFO] помер тато позивачки - [PERSON] . [INFO] померла дружина діда - [PERSON] . [PERSON] (дід позивача) постійно, до дня смерті, проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [INFO] , [PERSON] - невістка, [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - онука, [INFO] [PERSON] (дружина діда позивача) постійно, до дня смерті, проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] - невістка, [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - онука, [INFO] , [PERSON] - правнука, [INFO] [PERSON] була мачухою [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її пасинок [PERSON] , шляхом спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадщину прийняла його дочка [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 1,5563 га, що розташована на території Корчинської сільської ради. Інформація з приводу [PERSON] , яка померла [INFO] , у спадковому реєстрі відсутня. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні документи, шо підтверджують родинні зв`язки спадкодавиці з позивачкою. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти ухвалення рішення на користь позивачки не заперечує (а.с.47). Представник позивача подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивачки та її, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.48). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] одружився з [PERSON] , про що видано Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 25 квітня 1971 року. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.19). [PERSON] (батько позивачки) народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 8 від 04.04.1956 року. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0033728132 від 17 листопада 2021 року (а.с.20). [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) уклали шлюб 26 травня 1985 року на підставі чого видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 травня 1985 року(а.с.21). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.1985 серії [NUMBER] (а.с.22). [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 29.08.2006 (а.с.23). [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.08.2016, що видане повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області(а.с.16). [INFO] померла дружина діда - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 28.10.2009 року, виданого Корчинською сільського радою Радехівського району Львівсько області(а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть від 18.10.2021 [PERSON] помер [INFO] у с. Корчин Радехівського району Львівської області(а.с.17). Згідно довідки №585 від 12.11.2021 [PERSON] (дід позивачки) постійно, до дня смерті, проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [INFO] , [PERSON] - невістка, [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - онука, [INFO] . Від імені померлого виконком Корчинської сільської ради заповіт не посвідчував(а.с.24). [PERSON] (дружина діда позивачки) постійно, до дня смерті, проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] - невістка, [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - онука, [INFO] , [PERSON] - правнука, [INFO] , що підтверджується довідкою №596 від 18.11.2021(а.с.25). Згідно довідки №628 від 06.12.2021 що [PERSON] проживала постійно з 21.06.1980 до дня смерті [INFO] і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] - пасинок, [INFO] , з 23.11.1978 до дня смерті [INFO] проживав разом з померлою(а.с.26). [PERSON] постійно, до дня смерті - [INFO] , проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Від імені померлого заповіт не посвідчувався. Разом з ним в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [INFO] , [PERSON] - онука, [INFO] , [PERSON] - онук, [INFO] , що підтверджується довідкою №584 від 12.11.2021(а.с.27). Згідно витягу зі спадкового реєстру - після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №21/2021(а.с. 28). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №0949955, виданого на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 04.05.2000 №185 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11327, [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 1,5563 га, яка розташована на території Вузлівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.29,31). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено витягом зі Спадкового реєстру №67572254(а.с.38). 24.11.2021 Радехівською ДНК Львівської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутність документів, що підтверджують родинні зв`язки [PERSON] зі спадкодавцем(а.с.39). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Сімейного кодексу України (далі СК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами частини 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1259 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства . Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Цивільним Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , з 21.06.1980 і до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Факт постійного проживання [PERSON] (батька позивачки) разом зі своєю мачухою [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) з мачухою [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Крім цього судом встановлено, що [PERSON] (спадкодавець) була мачухою по відношенню до [PERSON] та після її смерті спадщину фактично прийняв її пасинок - [PERSON] шляхом спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1259, 1261-1265, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved