Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 02.12.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Білозірської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: виконавчий комітет Білозірської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права власності особи на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником земельно ділянки, площею 0,2224 га, кадастровий номер 7124981000:03:002:0230, розташованої у [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №138607, виданого Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області 25.07.2007 року. В травні 2021 року власники домоволодіння по [ADDRESS] , без відома позивача встановили бетонну огорожу, розташувавши її частину на земельній ділянці, що належить на праві приватної власності [PERSON] . У звязку з чим позивач звернулася до Білозірської сільської ради. Погоджувальною комісією Білозірської сільської ради від 01.06.2021 року встановлено порушення встановлення межових знаків по [ADDRESS] , [ADDRESS] . Комісія рекомендувала сторонам звернутися до проектної організації для встановлення меж земельних ділянок, що було зроблено позивачем. Інженером-землевпорядником встановлено, згідно зведеного плану земельних ділянок по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:002:0058 (власник [PERSON] ) та по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:002:0230 (власник [PERSON] ), загальна площа накладання між ними складає 0,0054 га, в тому числі площами 0,0051 га, 0,0002 га, 0,0001 га. Вважаючи, що накладення земельних ділянок відбулося внаслідок винесення Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області протиправного рішення 28.08.2020 року №110-27/VII «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] », позивач просила суд визнати протиправним та скасувати вказане рішення, та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Л.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7124981000:03:002:0058, площею 0,15 га, і скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Стислий виклад відзиву: 01.02.2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Кучер Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що частина встановленого [PERSON] паркану, розташована на земельній ділянці, що належить [PERSON] . Погоджувальна комісія Білозірської сільської ради у своєму протоколі від 01.06.2021 року не вказала на підставі яких документів вони дійшли висновку про наявність порушень межових знаків, зважаючи на те, що обидві земельні ділянки зареєстровані у встановленому законом порядку, і кадастрові номери не перетинаються. Крім того, до зведеного плану не надано жодного документу, який містив би інформацію на підставі яких даних ФОП [PERSON] було зроблено вказаний висновок, враховуючи, що в Державному земельному кадастрі згідно даних Публічної кадастрової карти такі накладення відсутні, а будь-які геодезичні роботи на місцевості ФОП [PERSON] не проводились. [PERSON] , яка була спадкодавцем [PERSON] , погодила межі земельної ділянки, що передавались у власність [PERSON] , що вказує на те, що жодного спору між суміжними землекористувачами не було. Відкриті відомості, що містяться в Публічній кадастровій карті України вказують на те, що накладень між спірними земельними ділянками не існує. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушень вимог закону Білозірською сільською радою під час ухвалення оскаржуваного рішення та виконавчим комітетом Білозірської сільської ради під час реєстрації права власності. Стисла відповідь на відзив: 07.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що інженером землевпорядником встановлені накладки між земельними ділянками сторін. Погоджувальною комісією Білозірської сільської ради виявлено порушення встановлення межових знаків по межі зі сторони господарства по [ADDRESS] . [PERSON] не було погоджено меж земельної ділянки, що передавалась у власність [PERSON] . Оскільки накладення земельних ділянок відбулося у зв`язку з винесенням органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення, позивач просила задоволити позовні вимоги. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Про дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву від Білозірської сільської ради не надійшло. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 23.12.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 31.12.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про продовження строків для подачі відзиву. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.01.2022 року клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позов задоволено. У задоволенні клопотання про перехід із спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження відмовлено. 26.01.2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.01.2022 року клопотання повернуто представнику відповідача без розгляду. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , серія та номер [NUMBER] , виданого 17.08.2021 року є власником земельної ділянки розміром 0,2224 га в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124981000:03:002:0230, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] на підставі рішення сесії Білозірської сільської ради від 28.08.2020 року № 110-27/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] » є власником земельної ділянки розміром 0,15 га в [ADDRESS] , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7124981000:03:002:0058, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до протоколу погоджувальної комісії Білозірської сільської ради щодо розгляду звернення [PERSON] від 01.06.2021 року, затвердженого рішенням Білозірської сільської ради від 29.06.2021 року №15-55/VIII, в якому порушується питання щодо бетонної огорожі між господарствами по [ADDRESS] , комісією виявлено порушення встановлення межових знаків по межі зі сторони господарства по [ADDRESS] . Рекомендовано землевласникам звернутися до проектної організаціє, для встановлення меж земельних ділянок згідно документів, що посвідчують право власності. Зі зведеного плану земельних ділянок вбачається накладання між земельних ділянок по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:002:0058 та по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:002:0230. Загальна площа накладок між земельними ділянками, згідно відомостей Державного земельного кадастру складає 0,0054 га. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до\~ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.\~11\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Згідност.\~15\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо. Крім того згідно вимог ст.\~16\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номеру. Згідно вимог ст.79-1ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за проектами землеустрою із впорядкування існуючих землеволодінь. До того жст.\~21\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» передбачено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Зокрема, такі відомості вносяться: на підставі відповідної технічної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначенихст. 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно достатті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Внесені відомості зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно. Згідно п. 1.12 Інструкції «Пропорядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів направо власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» складання державного акту на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об`єднанням громадян всіх видів, проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Згідно ст.107\~ЗК України основою для відновлення меж земельних ділянок є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Частиною першою та другою\~статті 198 ЗК України\~визначено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.\~Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Відповідно до ст.\~152\~ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст.122\~Земельного кодексу\~України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч. 3\~ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності та повноті, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належить земельна ділянка розміром 0,2224 га в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124981000:03:002:0230, [PERSON] належить земельна ділянка розміром 0,15 га в [ADDRESS] , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7124981000:03:002:0058. Суд вважає встановленим факт накладення земельних ділянок. Вказана обставина підтверджується наданим позивачем зведеним планом земельних ділянок виготовленим ФОП [PERSON] на підставі відомостей Державного земельного кадастру, земельні ділянки належні позивачеві та відповідачеві накладаються одна на одну. Разом з тим, даний зведений план не дає можливості достовірно встановити чия саме земельна ділянка накладається на іншу, оскільки ФОП [PERSON] розробила план на підставі інформації наявної в публічній кадастровій карті, на місце розташування земельних ділянок не виїжджала, не встановлювала, яка площа земельних ділянок на даний час перебуває у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] , яка фактична конфігурація даних земельних ділянок на даний час по фактичному користуванню. Обставини справи також не свідчать про незаконність отримання земельної ділянки [PERSON] , яка придбала будинок та надвірні споруди в [ADDRESS] та приватизувала земельну ділянку, яка не була приватизована, але була сформована, мала кадастровий номер 7124981000:03:002:0058 та перебувала у користуванні у попереднього власника домоволодіння [PERSON] . [PERSON] відповідно до рішення Білозірської сільської ради від 26.05.2016 року №16-18/VІІ замовила проект землеустрою спірної земельної ділянки, який був виготовлений ПП Проектний інститут «Укрспецзем». Під час виготовлення проекту [PERSON] погодила межі своєї земельної ділянки з суміжними землекористувачами, в тому числі з [PERSON] , яка була на той час власником земельної ділянки, що наразі належить позивачеві. В подальшому проект землеустрою був затверджений та відповідачу надано у власність спірну земельну ділянку. Тобто не встановлено підстав для визнання недійсним і скасування рішення сесії Білозірської сільської ради від 28.08.2020 року № 110-27/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] », а тому [PERSON] є законним власником вказаної вище земельної ділянки і має право вільно володіти своїм майном. Позбавити її цього права шляхом втручання в право на мирне володіння майном, згідно практики Європейського суду з прав людини, можна тільки за умови, що таке втручання є законним, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і таких захід є пропорційним визначеним цілям (правовий висновок ВСУ в постанові від 16 грудня 2015 року №62510цс15). Саме дотримання межі земельних ділянок належних сторонам є визначальним при вирішенні даного спору і з`ясуванні порушених прав позивача. Суд, бере до уваги, що позивач належними доказами не доводить, що саме земельна ділянка відповідача накладається на її земельну ділянку, а не навпаки, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Підстав вважати, що спірні державні акти не відповідають вимогам Закону та порушують права позивача на його земельну ділянку по справі не має, а стороною позивача в суді не доведено. Підстав для визнання цих державних актів недійсними згідно\~ст.152\~ЗК України в суді не встановлено. В чому саме полягає перетин меж земельних ділянок сторін і, яким чином це впливає на правильність визначення меж земельних ділянок в спірних державних актах, з поданих доказів не вбачається. Крім того, сторонами не заявлялось клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, для встановлення - за рахунок чиєї земельної ділянки відбулося накладення. Суд же не володіє спеціальними знаннями для з`ясування даних обставин. Протокол погоджувальної комісії Білозірської сільської ради в якому зафіксовано порушення встановлення межових знаків по межі зі сторони господарства по [ADDRESS] , суд не оцінює як достовірний та достатній доказ, оскільки невідомо на підставі якої технічної документації земельна комісія визначила місце знаходження межових знаків, до оформлення права власності на земельні ділянки сторонами. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed