Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей за рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 20 січня 2009 року, який розірвано 29 березня 2016 року. Від шлюбу мають двоє дітей: синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Старовижівського районного суду від 25 червня 2015 року з відповідача на її користь на утримання дітей стягувалися щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі 800,00 грн. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року збільшено розмір аліментів по 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів. Позивачка являється особою з інвалідністю третьої групи. Відповідач має змогу сплачувати більший розмір аліментів. Тому просить збільшити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з статтею 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2009 року. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року шлюб розірвано. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року. Вирішено стягувати із відповідача [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей по 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Позивачка [PERSON] являється особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання (довічно) (а.с.15). Праця із фізичними навантаженнями їй протипоказана (а.с.16). Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.17). Відповідно до вимог частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум з 1 січня 2022 року на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2618,00 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 700,00 грн. на кожну дитину є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дітей, оскільки відповідно зросли затрати на їх утримання, які несе позивачка. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених частиною 9 статті 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 700,00 гривень, на тверду грошову суму в розмірі по 2000 гривень на дитину щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та статті 192 СК надано роз`яснення, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти на утримання неповнолітніх дітей у зміненому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки з моменту набранням даним рішенням законної сили. Згідно з підпунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивачки із позовом до суду в даній справі складає 908,00 гривень. На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: approved