Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

13.01.2022 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до ЖБК «ТРАНСФОРМАТОРЩИК - 20» про визнання права власності на рухоме майно квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] .. Позов обґрунтовує тим, що вона як спадкоємець першої черги за законом в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим вона не може оформити своє право власності на спадкове майно, яке набула правомірно. Ухвалою суду від 17.01.2022 р. відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання . В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача ЖБК «ТРАНСФОРМАТОРЩИК-20» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Третя особа - приватний нотаріус ЗМНО Корнієнко Я.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим провести підготовче судове засідання у відсутність сторін та третьої особи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Суд встановив, що згідно ордеру, що був виданий Виконавчим комітетом Запорізької Міської ради депутатів від 14 липня 1989 року № 1133, на родину з 3-х осіб було надано квартиру [ADDRESS] в приміщенні будинку ЖБК. Квартира була надана на родину у складі: [PERSON] батько позивача, [PERSON] мати позивача, та позивач [PERSON] [PERSON] за життя був членом ЖБК, пай сплачений в 1992 році в повному обсязі. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що було видано 31 січня 2019 року, актовий запис 49 Хортицького районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного теріторіального управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті матері будь яка спадкова справа на шлюбну частку не заводилась. Шлюбна частка з виплаченого паю не виділялась. [INFO] помер [PERSON] , про що був складений Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідний актовий запис №105 від 26.01.2021р. та підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , де в графі батько записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28 вересня 1976 року, актовий запис 773 Североморського міського бюро РАЦС Мурманської області. Спадкоємцями які прийняли спадщину за законом є позивач. Інших спадкоємців першої черги немає. Згідно матеріалів спадкової справи, 10.07.2021 року позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. №865/02-31 від 03.12.2021р позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.\~1261 ЦК України. Згідно з ч.1,2\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач [PERSON] правомірно набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] . Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, однак не може отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В той же час, відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини. При цьому, судом встановлено, що право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , було набуто померлим [PERSON] на законних підставах - відповідно до ст.15 Закону УРСР від 07.02.1991р. №697-ХІІ «Про власність», як членом житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок. При цьому, на момент набуття права власності спадкодавцем діюче законодавство не передбачало обов`язкової державної реєстрації такого права. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлений можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті його батька, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved