Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Представник\~ позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 22 травня 2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № MR14G112160018. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі 11200 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на термін до 20 травня 2022 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеним, 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом було винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки з відповідача\~ в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у виконавчому написі нотаріуса від 12 вересня 2019 року, тобто за період з 22 травня 2007 року по 20 червня 2019 року, то за період\~ після\~ винесення виконавчого напису нотаріуса від 12 вересня 2019 року, з 13 вересня 2019 року по 05 жовтня 2021 року відповідач має заборгованість в розмірі 459,06 доларів США(3% річних від простроченої суми).\~ На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 459,06 доларів США за вказаним\~ кредитним договором, що за курсом НБУ\~ станом на 05 жовтня 2021 року 26,57 грн. складає 13153,74 грн., а також судові витрати 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, зазначив у заяві про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~\~\~\~ Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № MR14G112160018, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 11200 доларів США на термін до 20 травня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту, тощо, на термін до 20 травня 2022 року, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором. Сторонами договору було узгоджено графік погашення кредиту за договором, розмір щомісячного платежу та загальну вартість кредиту. Відповідно до виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 12 вересня 2019 року за №2680, встановлено розмір заборгованості\~ [PERSON] перед АТ «КБ ПриватБанк»: заборгованість за кредитом 7999 доларів США, заборгованість за відсотками 5677,54 доларів США, комісію 1568 доларів США, пеню 655,01 долари США та звернуто стягнення на майно - квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу. Стягнення здійснено за період\~ 22 травня 2007 року по 20 червня 2019 року. Оскільки з відповідача\~ в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у виконавчому написі нотаріуса від 12 вересня 2019 року, тобто за період з 22 травня 2007 року по 20 червня 2019 року, то за період\~ після\~ винесення виконавчого напису нотаріуса від 12 вересня 2019 року, з 13 вересня 2019 року по 05 жовтня 2021 року відповідач має заборгованість в розмірі 459,06 доларів США(3% річних від простроченої суми).\~ Обставини, викладені в позовній заяві, а також наданий банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовані відповідачем. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, проаналізувавши вище викладені обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача\~ на користь позивача заборгованість у розмірі 495,06 доларів США (3% річних від простроченої суми), що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021 року за курсом 26,57 грн., становить 13153,74 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., та\~ позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved