Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Заявник вказав, що він спільно проживає зі своєю матір`ю, дружиною [PERSON] та рідним братом [PERSON] . Як вказав [PERSON] , 01.09.2021 року між ним та [PERSON] відбулася бійка, за фактом чого він викликав наряд поліції, які склали адміністративний протокол та видали кривднику терміновий заборонний припис. Заявник вказав, що 02.09.2021 року у зв`язку з порушення [PERSON] термінового заборонного припису, та його появою в місці проживання [PERSON] та дружини, було викликано патрульну поліцію, в присутності яких [PERSON] накинувся на нього з ножом, в результаті чого йому було завдано два ножових поранення, а дружині [PERSON] три ножових поранення. [PERSON] вказав, що після даної ситуації співробітники поліції затримали [PERSON] , надягнули кайданки та відвезли до відділення національної поліції. У той же день [PERSON] відпустили, порушивши кримінальне провадження за № 12021164470000894, від 02.09.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Як вказав заявник, на даний час триває слідство, його та його дружину визнано потерпілими. Заявник стверджує, що у [PERSON] є можливість проживати у двоюрідної сестри у м. Одеси та у рідної тітки в м. Одесі, що ним і було зроблено. Також, [PERSON] вказав, що з боку свого брата [PERSON] , вже протягом року спостерігалися ознаки агресії (лайка, погрози) відносно нього та його дружини. Заявник стверджує, що на даний час, при поверненні [PERSON] , існує реальна загроза життю йому та дружині, у зв`язку з чим просить суд: - Заборонити [PERSON] перебувати в місці фактичного проживання [PERSON] та його дружини за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; - Обмежити спілкування [PERSON] з [PERSON] та дружиною [PERSON] , строком на 6 місяців; - Заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та дружину [PERSON] , якщо [PERSON] та дружина [PERSON] за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати [PERSON] та дружину [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися [PERSON] та дружиною [PERSON] строком на 6 місяців; - Заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] та дружиною [PERSON] , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців. У відкрите судове засідання заявник не з`явився, до суду подав заяву про розгляд заяви без його участі, вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 19). Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 17). Будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). 01.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася бійка, за фактом чого співробітниками поліції було складено терміновий заборонний припис по відношенню до громадянина України [PERSON] , [INFO] , яким зобов`язано останнього залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи - [PERSON] , заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а. с. 12). 02.09.2021 року було відкрито кримінальне провадження № 12021164470000894, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в рамках якого було призначено судово-медичну експертизу. Потерпілими у кримінальному провадженні визнані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8 - 9). Як вбачається з довідок № 7631 та № 7632 виданих КНП «Міська клінічна лікарня № 11», від 02.09.2021 року [PERSON] , та [PERSON] поставлено діагнози: колючо-різані рани (а. с. 10 - 11). Зазначені довідки підтверджують обставини, викладені [PERSON] щодо отримання ним та [PERSON] тілесних ушкоджень. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Правовий аналіз наведених норм Закону свідчить про те, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи зазначені норми законодавства, з огляду на надані до суду докази та встановлені судом обставини вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку про наявність ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника [PERSON] та його дружини [PERSON] , які є постраждалими від домашнього насильства, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов`язків, передбачених п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», а саме: - Обмежити спілкування [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] , строком на 6 місяців; - Заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та дружину [PERSON] , якщо [PERSON] та дружина [PERSON] за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати [PERSON] та дружину [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися [PERSON] та дружиною [PERSON] строком на 6 місяців; - Заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] та дружиною [PERSON] , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців. Разом з тим, суду не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині заборони [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] та [PERSON] в місці фактичного проживання [PERSON] та його дружини за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців, так як заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували право власності заявника на вказане житлове приміщення, а також доказів наявності у [PERSON] іншого житла. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що заявник особисто у своїй заяві підтвердив, що він спільно проживає разом з своєю матір`ю, дружиною [PERSON] та рідним братом [PERSON] . Тобто, заявник підтвердив факт користування [PERSON] житлом за адресою: [ADDRESS] , а тому вжиття заходів щодо заборони [PERSON] перебувати в даному житловому приміщенні за своїм змістом буде виселенням [PERSON] з житла на встановлений судом термін, а отже порушенням конституційного права [PERSON] на житло. Крім того, суд зазначає, що заявлена вимога, фактично, є спором про право користування житлом та такий спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial