Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

30.07.2021р. із вказаним цивільним позовом до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] , де в обґрунтування своїх вимог зазначила, що раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого у них народилось двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , на утримання яких згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2018р. у справі № 132/928/18 були стягнуті аліменти. Крім матеріального утримання дітей, вона несе весь тягар по здійсненню витрат на лікування дітей та розвиток їхніх здібностей, в той час як відповідач оплачує лише аліменти. Так, у зв`язку із розвитком здібностей у дітей, які відвідують спортивні секції, спеціальні курси, проходять навчання у розвиваючих центрах (школах), займаються із лікарем-логопедом, нею понесено додаткові витрати на загальну суму 73478,84 грн., що підтверджується документально, а тому вона вимушена звернутися до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених додаткових витрат на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 36739,42 грн., а також відшкодувати понесені витрати на професійну правничу допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021р. вказаний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 06.08.2021р. відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження. У письмових поясненнях, що надійшли 22.10.2021р. до канцелярії суду та зареєстровані за Вх.№ 10476/21, відповідач [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] відмовити у повному обсязі, оскільки позов є необґрунтованим, а описані в ньому обставини такими, що не доведені належними та допустимими доказами. Він сплачує аліменти на утримання дітей, розмір яких визначено з урахуванням їх стану здоров`я та матеріального становища. Жодної заборгованості зі сплати аліментів не має. Позивач із питання збільшення розміру аліментів не зверталася. Заявляючи вимогу про стягнення додаткових витрат, позивач не довела наявність таких витрат, та не підтвердила їх належними та допустимими доказами. Наведені у позовній заяві та сплачені суми за відвідування спортивних секцій, спеціальних курсів, проходження дітьми навчання у розвиваючих центрах (школах), зайняття із лікарем-логопедом, не є додатковими витратами а розумінні ст.185 СК України, а тому відсутні правові підстави для їх відшкодування. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01.11.2021р., закрите підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У відповіді на відзив, що надійшла 18.11.2021р. до канцелярії суду та зареєстрована за Вх.№ 11613/21, позивач [PERSON] конкретизувала перелік додаткових витрат, які вона понесла на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зокрема за відвідування [PERSON] курсу «Практична механіка», та [PERSON] курсу «Основи роботехніки» в STEM школі Inventor м.Вінниця сплачено 12143,00грн.; за відвідування додаткових занять з шкільних предметів англійської мови та математики в навчально-розвиваючому центрі ПП «Академія дитинства» сплачено 41300,00грн.; за відвідування занять в спортивній школі ВОК ДЮСШ «Прем`єр-Нива» м.Вінниця сплачено 11650,00грн.; за зайняття із лікарем-логопедом сплачено 1980,00грн.; за проходження лікування та медичне обстеження сплачено 1895,84грн.; за надані стоматологічні послуги сплачено 4510,00грн. А відтак загальна сума додаткових витрат становить 73478,84грн. (12143,00грн.+ 41300,00грн.+ 11650,00грн.+ 1980,00грн.+1895,84грн.+ 4510,00грн.). Представник позивача [PERSON] - адвокат ТАРАСЮК Н.Г. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд у їх задоволенні позивачу відмовити у повному обсязі, з підстав зазначених у письмових поясненнях (відзиві на позов), та письмових поясненнях, відображених у судових дебатах. Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом достеменно встановлено, підтверджується доданими до позовної заяви доказами, та не спростовується сторонами судового провадження, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, за досягнутою усною домовленістю між сторонами, залишились проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] є платником аліментів на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , заборгованості зі сплати яких на момент ухвалення цього рішення, не має. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. За приписами статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. З наведеного слідує, що оскільки позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей, то саме на неї покладено обов`язок надати докази таких додаткових витрат та їх необхідність. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Положеннями частини другої статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як вбачається із позовної заяви, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь половину понесених витрат на утримання дітей: синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 36739,42 грн. На підтвердження цієї позовної вимоги, у відповіді на відзив, наведено конкретний перелік додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дітей, зокрема витрати за відвідування [PERSON] курсу «Практична механіка», та [PERSON] курсу «Основи роботехніки» в STEM школі Inventor м.Вінниця сплачено 12143,00грн.; за відвідування додаткових занять з шкільних предметів англійської мови та математики в навчально-розвиваючому центрі ПП «Академія дитинства» сплачено 41300,00грн.; за відвідування занять в спортивній школі ВОК ДЮСШ «Прем`єр-Нива» м.Вінниця сплачено 11650,00грн.; за зайняття із лікарем-логопедом сплачено 1980,00грн.; за проходження лікування та медичне обстеження сплачено 1895,84грн.; за надані стоматологічні послуги сплачено 4510,00грн. Вищевказані витрати, згідно поданого письмового розрахунку (вх.1495/22 від 16.02.2022р.), підтверджено позивачем наступними доказами: 1. за відвідування [PERSON] курсу «Практична механіка» в STEM школі Inventor м.Вінниця: 1) квитанцією ВН0552 від 03.10.2020р. на суму 740,00грн.; 2) квитанцією ВН07957 від 01.11.2020р. на суму 740,00грн.; 3) квитанцією ВН08361 від 30.11.2020р. на суму 927,00грн.; 4) квитанцією ВН08922 від 13.02.2021р. на суму 740,00грн.; 5) квитанцією ВН09163 від 10.03.2021р. на суму 740,00грн.; 6) квитанцією ВН09474 від 24.04.2021р. на суму 740,00грн.; 7) квитанцією ВН09830 від 29.05.2021р. на суму 740,00грн.; 8) квитанцією ВН10064 від 24.06.2021р. на суму 750,00грн.; за відвідування [PERSON] курсу «Основи роботехніки» в STEM школі Inventor м.Вінниця: 1) квитанцією ВН07178 від 05.09.2020р. на суму 630,00грн.; 2) квитанцією ВН07551 від 03.10.2020р. на суму 630,00грн.; 3) квитанцією ВН07958 від 01.11.2020р. на суму 630,00грн.; 4) ВН08362 від 30.11.2020р. на суму 876,00грн.; 5) квитанцією ВН08921 від 13.02.2021р. на суму 630,00грн.; 6) квитанцією ВН09164 від 10.03.2021р. на суму 630,00грн.; 7) квитанцією ВН09475 від 24.04.2021р. на суму 630,00грн.; 8) квитанцією ВН09831 від 29.05.2021р. на суму 630,00грн.; 2. за відвідування [PERSON] додаткових занять в навчально-розвиваючому центрі ПП «Академія дитинства»: 1) квитанцією № 725 від 01.10.2020р. на суму 2200,00грн.; 2) квитанцією № 726 від 02.10.2020р. на суму 550,00грн.; 3) квитанцією № 727 від 10.10.2020р. на суму 880,00грн.; 4) квитанцією № 812 від 21.10.2020р. на суму 800,00грн.; 5) квитанцією № 815 від 21.10.2020р. на суму 700,00грн.; 6) квитанцією № 121 від 16.02.2021р. на суму 600,00грн.; 7) квитанцією № 251 від 01.03.2021р. на суму 1890,00грн.; 8) квитанцією № 252 від 02.04.2021р. на суму 1710,00грн.; 9) квитанцією № 253 від 05.05.2021р. на суму 1465,00грн.; за відвідування [PERSON] додаткових занять в навчально-розвиваючому центрі ПП «Академія дитинства»: 1) квитанцією № 800 від 12.10.2020р. на суму 2200,00грн.; 2) квитанцією № 804 від 16.10.2020р. на суму 1210,00грн.; 3) квитанцією № 810 від 19.10.2020р. на суму 600,00грн.; 4) квитанцією № 946 від 24.11.2020р. на суму 3805,00грн.; 5) квитанцією № 1072 від 24.11.2020р. на суму 3100,00грн.; 6) квитанцією № 1090 від 15.12.2020р. на суму 3100,00грн.; 7) квитанцією № 1001 від 28.12.2020р. на суму 2325,00грн.; 8) квитанцією № 1035 від 28.01.2021р. на суму 775,00грн.; 9) квитанцією № 120 від 10.02.2021р. на суму 780,00грн.; 10) квитанцією № 122 від 28.02.2021р. на суму 3295,00грн.; 11) квитанцією № 254 від 01.03.2021р. на суму 3340,00грн.; 12) квитанцією № 255 від 02.04.2021р. на суму 3340,00грн.; 13) квитанцією № 256 від 05.05.2021р. на суму 2635,00грн. 3. за відвідування [PERSON] занять в спортивній школі ВОК ДЮСШ «Прем`єр-Нива» м.Вінниця: довідкою б/н від 01.06.2021р. на суму 3000,00грн.; за відвідування [PERSON] занять в спортивній школі ВОК ДЮСШ «Прем`єр-Нива» м.Вінниця: довідкою б/н від 01.06.2021р. на суму 8650,00грн.; 4. за зайняття [PERSON] із лікарем-логопедом ГО «Логоклуб» м.Вінниця: 1) квитанцією б/н та фіскальним чеком № 493564 від 17.10.2020р. на суму 880,00грн.; 2) квитанцією № 13/02 від 13.02.2021р. та фіскальним чеком № 495032 від 13.02.2021р. на суму 220,00грн.; 3) квитанцією №20/02 від 20.02.2021р. та фіскальним чеком № 495149 від 20.02.2021р. на суму 220,00грн.; 4) квитанцією № 6/03 від 06.03.2021р. та фіскальним чеком № 495342 від 06.03.2021р. на суму 220,00грн.; 5) квитанцією № 13/03 від 13.03.2021р. та фіскальним чеком № 495435 від 13.03.2021р. на суму 220,00грн.; 6) квитанцією № 27/03 від 27.03.2021р. на суму 220,00грн.; 5. за проходження лікування та медичне обстеження: 1) фіскальним чеком ТОВ «Цінторг Інвест» Аптека № 4 за № 3000260078 від 02.12.2019р. на суму 243,09 (1252,89)грн.; 2) фіскальним чеком ТЗОВ «Подорожник Вінниця» Аптека № 87922 від 30.03.2020р. на суму 104,77грн.; 3) фіскальним чеком ПП [PERSON] № 258192 від 19.10.2020р. на суму 220,00грн.; 4) фіскальним чеком ТЗОВ «Подорожник Вінниця» Аптека № 124878 від 19.11.2020р. на суму 436,48грн.; 5) фіскальним чеком ТОВ «Оніксмед» № 3000476007 від 03.03.2021р. та фіскальним чеком № 185 від 03.03.2021р. на суму 398,20грн.; 6) фіскальним чеком ТОВ «Цінторг Інвест» Аптека № 4 за № 3000260071 від 16.03.2021р. та фіскальним чеком № 7241 від 16.03.2021р. на суму 290,30грн.; 7) фіскальним чеком ТОВ «Оніксмед» № 3000476005 від 11.06.2021р. на суму 203,00грн.; 6. за надані [PERSON] стоматологічні послуги: 1) рахунком № 1236 від 03.08.2020р. та фіскальним чеком № 335194 від 03.08.2020р. на суму 770,00грн.; 2) рахунком № 1284 від 07.08.2020р. та фіскальним чеком № 335212 від 07.08.2020р. на суму 1200,00грн.; 3) рахунком №1513 від 31.08.2020р. на суму 600,00грн.; за надані [PERSON] стоматологічні послуги: 1) фіскальним чеком ТОВ «Вінінтермед ЛТД» № 0228012237 від 01.08.2020р. на суму 170,00грн.; 2) фіскальним чеком [PERSON] Стоматологічний кабінет № 3000873382 від 11.02.2021р. на суму 420,00грн.; 3) рахунком № 1468 від 26.08.2020р. на суму 1180,00грн. Виходячи із заявленого позову та вимог закону, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов в частині стягнення половини понесених витрат за надання логопедичних послуг (допомоги) підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, до передбаченої ст.185 Сімейного Кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Згідно заключення спеціаліста консультативної поліклініки Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1 від 15.09.2016р., витягу з протоколу засідання Вінницької міської психолого-медико-педагогічної консультації Департаменту освіти Вінницької міської ради від 25.10.2016р. №24/676, та довідки Громадської організації «Логоклуб» за вих.№ 25 від 26.10.2021р., у [PERSON] , [INFO] , встановлено загальний недорозвиток мовлення ІІІ рівня, поліморфна дислалія. Рекомендовано продовжити корекційно-розвиткові зайняття із логопедом. Так, у період часу з 17.10.2020р. по 27.03.2021р. [PERSON] відвідував заняття з логопедом та заняття з логопедом - нейропсихологом. За відвідування [PERSON] заняття з логопедом та заняття з логопедом - нейропсихологом, позивачем сплачено ГО «Логоклуб» м.Вінниця - 1980,00грн., що підтверджується: 1) квитанцією б/н та фіскальним чеком № 493564 від 17.10.2020р. на суму 880,00грн.; 2) квитанцією № 13/02 від 13.02.2021р. та фіскальним чеком № 495032 від 13.02.2021р. на суму 220,00грн.; 3) квитанцією № 20/02 від 20.02.2021р. та фіскальним чеком № 495149 від 20.02.2021р. на суму 220,00грн.; 4) квитанцією № 6/03 від 06.03.2021р. та фіскальним чеком №495342 від 06.03.2021р. на суму 220,00грн.; 5) квитанцією № 13/03 від 13.03.2021р. та фіскальним чеком № 495435 від 13.03.2021р. на суму 220,00грн.; 6) квитанцією № 27/03 від 27.03.2021р. на суму 220,00грн. Зазначені докази є підтвердженням понесення позивачем витрат, пов`язаних з відвідуванням заняття з логопедом та заняття з логопедом - нейропсихологом, що викликано особливими обставинами - станом здоров`я [PERSON] , [INFO] . Згідно позиції Верховного Суду, сформованій у справах №183/1679/17 від 20.03.2019р., №756/4947/17-ц від 12.12.2019р., №521/16268/18 від 01.04.2020р., №607/12170/20 від 08.12.2021р., особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як позитивними, так і негативними фактами, зокрема хворобами. При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого (правовий висновок Верховного Суду у справі №6-1489цс17 від 13.09.2017р.). Позивачем надано належні докази оплати заняття з логопедом та заняття з логопедом - нейропсихологом, а тому половина цих витрат, а саме 990,00грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача. Щодо вимоги про стягнення витрат за надання стоматологічних послуг (допомоги), то вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав: Як вбачається із позовної заяви та розрахунку витрат, [PERSON] просить стягнути на її користь із [PERSON] половину витрат, понесених за надання стоматологічних послуг (допомоги) в загальному розмірі 2255,00грн. (4510,00грн./2), з яких на стоматологічне лікування [PERSON] - 1770,00грн., що підтверджується: 1) фіскальним чеком ТОВ «Вінінтермед ЛТД» № 0228012237 від 01.08.2020р. на суму 170,00грн.; 2) фіскальним чеком [PERSON] Стоматологічний кабінет № 3000873382 від 11.02.2021р. на суму 420,00грн.; 3) рахунком № 1468 від 26.08.2020р. на суму 1180,00грн., та на стоматологічне лікування [PERSON] - 2740,00грн., що підтверджується: 1) фіскальним чеком ТОВ «Вінінтермед ЛТД» № 0228012237 від 01.08.2020р. на суму 170,00грн.; 2) рахунком № 1236 від 03.08.2020р. та фіскальним чеком № 335194 від 03.08.2020р. на суму 770,00грн.; 3) рахунком № 1284 від 07.08.2020р. та фіскальним чеком № 335212 від 07.08.2020р. на суму 1200,00грн.; 4) рахунком № 1513 від 31.08.2020р. на суму 600,00грн. Даючи оцінку наданим доказам, слід зазначити, що сам по собі рахунок (рахунок-фактура, накладна) це документ, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, послуг, робіт, їх кількість і пропоновану ціну, по яким вони можуть бути поставлені покупцеві у разі його згоди, формальні особливості товару (колір, вага і т. д.), умови постачання і відомості про відправника і одержувача. Виставлення цього документу, означає лише пропозицію продати певні товари, а не їх фактичний продаж та розрахунок за них. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути: платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунка, квитанція до прибуткового касового ордера. Таким чином, рахунок № 1468 від 26.08.2020р. на суму 1180,00грн., та рахунок № 1513 від 31.08.2020р. на суму 600,00грн., це документи, що містять лише перелік товарів, послуг, робіт, їх кількість і пропоновану ціну, по яким вони можуть бути поставлені або виконані у разі згоди покупця, та не засвідчують факт їх купівлі чи оплати, а отже не є документами, що підтверджують фактичну оплату. Так само, суд не може прийняти до врахування і фіскальний чек ТОВ «Вінінтермед ЛТД» № 0228012237 від 01.08.2020р. на суму 170,00грн., та фіскальний чек [PERSON] . Стоматологічний кабінет № 3000873382 від 11.02.2021р. на суму 420,00грн., оскільки останні не містять інформації щодо платника, а зазначені і них медичні препарати та послуги, не підтверджені лікарським призначенням чи виданим рецептом. Отже, суд позбавлений можливості достеменно встановити належність цих платіжних документів безпосередньо позивачу, та призначення зазначених в них медичних (лікарських) препаратів та послуг, безпосередньо для стоматологічного лікування дітей. При цьому, суд виходить з того, що будь-яке судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд находить, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина понесених витрат за надання [PERSON] стоматологічних послуг (допомоги) в розмірі 985,00грн. (770,00грн. згідно рахунку № 1236 від 03.08.2020р. та фіскального чеку №335194 від 03.08.2020р. + 1200,00грн. згідно рахунку № 1284 від 07.08.2020р. та фіскального чеку № 335212 від 07.08.2020р. = 1970,00грн./2), оскільки ці витрати викликані особливими обставинами, а саме станом здоров`я [PERSON] , [INFO] , та підтверджені належними та допустимими доказами. Суд не находить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення витрат за проходження лікування та медичне обстеження дітей, оскільки надані: 1) фіскальний чек ТОВ «Цінторг Інвест» Аптека № 4 за № 3000260078 від 02.12.2019р. на суму 243,09 (1252,89)грн.; 2) фіскальний чек ТЗОВ «Подорожник Вінниця» Аптека № 87922 від 30.03.2020р. на суму 104,77грн.; 3) фіскальний чек ПП [PERSON] № 258192 від 19.10.2020р. на суму 220,00грн.; 4) фіскальний чек ТЗОВ «Подорожник Вінниця» Аптека № 124878 від 19.11.2020р. на суму 436,48грн.; 5) фіскальний чек ТОВ «Оніксмед» № 3000476007 від 03.03.2021р. та фіскальний чек № 185 від 03.03.2021р. на суму 398,20грн.; 6) фіскальний чек ТОВ «Цінторг Інвест» Аптека № 4 за № 3000260071 від 16.03.2021р. та фіскальний чек № 7241 від 16.03.2021р. на суму 290,30грн.; 7) фіскальний чек ТОВ «Оніксмед» № 3000476005 від 11.06.2021р. на суму 203,00грн., також не містять інформації щодо платника, а зазначені у них медичні препарати та послуги, не підтверджені лікарським призначенням чи виданим рецептом. Позивачем не надано суду довідки з медичного закладу або виписки з історії хвороби щодо потреби придбання для дітей саме цих медичних (лікарських) препаратів та отримання ними відповідних послуг. Таким чином, суд позбавлений можливості достеменно встановити належність цих платіжних документів безпосередньо позивачу, та призначення зазначених в них медичних (лікарських) препаратів та послуг, безпосередньо для лікування чи обстеження дітей. При цьому, суд виходить з того, що будь-яке судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносно вимог про стягнення додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дітей, зокрема за відвідування [PERSON] курсу «Практична механіка», та [PERSON] курсу «Основи роботехніки» в STEM школі Inventor м.Вінниця; за відвідування ними додаткових занять з шкільних предметів англійської мови та математики в навчально-розвиваючому центрі ПП «Академія дитинства», та за відвідування занять в спортивній школі ВОК ДЮСШ «Прем`єр-Нива» м.Вінниця, то ці витрати не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат на утримання дітей, оскільки такі заняття відносяться до загального розвитку дітей і не обумовлені схильністю дітей до певного виду спорту чи зайняття, а тому не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України. Посилання позивача на те, що додаткові витрати були понесені на розвиток здібностей дітей не підтверджені належними доказами з цього приводу. Крім того, суд звертає увагу на те, що виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків. Натомість, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність відвідування дітьми приватних шкіл, центрів, не навела мотивів вибору відповідного навчання, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Підсумовуючи викладене, враховуючи норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в загальній сумі 1975грн.00коп., з якої: 985грн.00коп - половина понесених витрат за надання стоматологічних послуг (допомоги) та 990грн.00коп. - половина понесених витрат за надання логопедичних послуг (допомоги). В іншій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити. За пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно частини першої, шостої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, позов був заявлений у сумі 36739,42грн., а задоволений на 1975,00грн. і судові витрати склали 908,00грн., то ці витрати розподіляються у такий спосіб: 36739,42грн./1975,00грн.=18,60; 908,00грн./18,60=48,81грн. Оскільки рішення постановлене у цій частині проти відповідача, то він і сплачує дану суму, а частина витрат, що залишилася компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із пунктом третім частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України і у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати професійної правничої допомоги покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Врахувавши вищевикладене, суд стягує з відповідача на користь позивач понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 403,22грн., тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог /7500грн. (витрати сплачені на надання професійної правничої допомоги) х 18,60% (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 403,22грн./. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial