Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини. Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що 11 червня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2021 року шлюб розірвано. Під час шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач проживає окремо починаючи з серпня 2021 року, добровільної допомоги на утримання доньки не надає, у вихованні і розвитку дитини участі не приймає. Позивачка після народження дочки перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн, інших доходів не має. Грошей на життя не вистачає. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має. Домовитися з відповідачем про надання добровільної матеріальної допомоги не вдалося. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, а також аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Разом з тим, просить допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Разом з тим, [PERSON] уточнила в заяві свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь 1/8 частину, а на утримання дитини [PERSON] - ј частину доходів відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини та на утримання дружини в розмірі 1/8 частини його доходу. На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданої Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18 серпня 2020 року вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються копією акту, виданого директором ПП «БРЕС «Прогрес» 29.12.2021 року (а.с.9). З довідки УСЗН Добропільської міської ради м. Добропілля № 8 від 05.01.2022 року вбачається, що [PERSON] , перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги при народженні дитини по 31.08.2023 року. Загальна сума доходу за період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року становить 5160,00 грн (а.с.11). Доходи відповідача [PERSON] за 2021 рік склали 90319,29 грн (а.с. 41). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров`я, сімейним, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання своєї доньки та дружини, в судовому засіданні не встановлено. Враховуючи наведене, а також той факт, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, а на утримання дружини в розмірі 1/8 частки всіх своїх доходів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду 06 січня 2022 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З позовної заяви вбачається, що позивач заявляє дві самостійні майнові вимоги, а саме, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на своє утримання. Відповідно до пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивачка була звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1984,80 грн, тобто по 992,40 грн за кожну самостійну вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved