Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] у липні 2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. В обгрунтування позову вказала, що є власником спірної квартири, у якій зареєстрований відповідач, який є її сином. У серпні 2016 р. з власної ініціативи відповідач виїхав з квартири, та з вказаного часу за місцем реєстрації не проживає. Відповідач не має бажання з нею контактувати, телефонні дзвінки не приймає, та відповідно не бажає самостійно змінити місце реєстрації. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22.09.2021 р. позивачкою подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. 08.10.2021 р. відповідачем подано заяву у якій вказав, що 07.10.2021 р. знявся з реєстраційного обліку з адреси: [ADDRESS] та зареєструвався за новою адресою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 19.11.2021 р. відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду через його зняття з реєстрації. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 15.04.1999 року (арк. справи 5-6). Згідно акту про непроживання від 15.07.2021 р. складеного сусідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у присутності голови правління ОСББ "Щаслива оселя 16" [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає з серпня 2016 року (арк. справи 7). За відомостями Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 22.10.2021 р., [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 07.10.2021 р. за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 51). Аналогічні відомості містяться і у паспорті громадянина України [PERSON] (арк. справи 56-57). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження обгрунтованості заявлених позовних вимог, позивачкою доказів реєстрації відповідача у спірній квартирі надано не було. Згідно ст.3 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач на даний час зареєстрований у спірній квартирі. Так, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Згідно вимог ч. 2 ст. 107 ЖК Української РСР якщо із жилого приміщення вибув член сім`ї наймача, у разі його вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то він (вона) втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням лише у разі наявності у неї цього права. Оскільки судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку 07.10.2021 р. знявся з реєстраційного обліку зі спірної квартири, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що позивачкою у позові вказано, що нею не вживалися заходи досудового вирішення спору, що свідчить про не намагання позивачки звернутися до відповідача з питання зняття з реєстраційного обліку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивачку, відповідачем про наявність судових витрат не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 15 лютого 2022 року. На підставі викладеного, ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed