Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який був згодом уточнений (т.1 а.с.226-228) до відповідачів, третіх осіб, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 93628 від 20.11.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість за кредитним договором №490928775 від 11.12.2014 року у розмірі 37899,22 грн. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Вердикт-Капітал» на користь позивача судові витрати у розмірі 908 грн. та 454 грн., також судові витрати за сплату судового збору у розмірі 454 грн. за подання апеляційної скарги, судові витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 81 грн., також стягнути в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом грошові кошти. Позовні вимоги до відповідача АТ «Альфа-Банк» залишити без розгляду. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №93628 виданого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Про існування\~виконавчого напису\~№93628\~від 20.11.2020\~р.\~позивачу стало\~відомо 25.01.2021\~року,\~коли на\~адресу виробничого\~підрозділу служби\~«Одеської дистанції\~колії»,\~де вона\~працює,\~надійшла постанова\~Приватного виконавця\~м.\~Києва Маякової\~М.В.\~про звернення\~стягнення на\~заробітну плату,\~пенсію,\~стипендію та\~інші доходи\~боржника від\~18.12.2020\~р.\~на підставі\~виконавчого напису.\~Позивач вказує,\~що в\~неї відсутні\~будь-які\~борги перед\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та перед\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ».Вказаний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 09.07.2021 року було відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання також ухвалою суду від 09.07.2021 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 11.01.2022 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала (т. 2, а.с. 7). Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (т.1, а.с. 160, 164, 168-169, 173, 175, 211, 213, 216, 222, 224, 244, 245, т.2 а.с. 3, 4, 14, 16-18), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Треті особи до судового засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис № 93628 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість за кредитним договором №490928775 від 11.12.2014 року (а.с. 35). Постановою приватного виконавця від 15.12.2020 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №93628 від 20.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість (а.с. 27-28). Згідно постанови державного виконавця від 10.12.2018 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №496/4832/15-ц виданого 16.01.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості (а.с. 23). Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. У позові позивач вказує на те, що про існування виконавчого напису №93628 від 20.11.2020 року їй стало відомо 25.01.2021 року, коли за місце роботи на адресу виробничого підрозділу служби «Одеської дистанції колії», надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 18.12.2020 року на підставі виконавчого напису, також позивач зазначає про те, що в неї відсутні будь-які борги перед АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал». Також зазначає, що ніяких повідомлень від відповідачів по справі позивач не отримувала, та про існування заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналася на підставі постанови приватного виконавця про стягнення грошових коштів після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження зі звернення стягнення на заробітну плату, виконавчий напис було вчинено без повідомлення позивача про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. У зв`язку із чим, позивач не визнає кредитний договір та зазначає щодо не непогодження між позивачем та відповідачем суми заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через одночасне стягнення пені та штрафу, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорювані виконавчі написи нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому вони підлягають визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом грошові кошти у розмірі 10108,01 грн. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати, вбачається, що Виробничим підрозділом Служби колії Одеська дистанція колії регіональної філії «Одеська залізниця «АТ Укрзалізниця» відносно [PERSON] на підставі постанови від 18.12.2020 року ВП №63921266 виданої за виконавчим документом Приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за період з січня 2021 року по червень 2021 року було стягнуто 10108,01 грн. (т.1, а.с. 231). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно ч. 3 ст.\~133\~цього Кодексу -\~до витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати:\~1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Тобто вимоги про стягнення з відповідача витрат за сплату судового збору за подання апеляційної скарги та поштові витрати (за відправку кореспонденції сторонам по справі) не відносяться до судових витрат, передбачених переліком, зазначеним у частинах 1, 3\~ст.133 ЦПК України, який є вичерпним, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду даної судової справи. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню судові витрати по справі, що складаються із судового збору\~за подання\~позовної заяви\~у розмірі\~908,00\~грн.\~та за\~подання клопотання\~про забезпечення\~позову у\~розмірі 454,00\~грн., згідно ст. 141 ЦПК України. Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає частковому задоволенню. Уточнені позовні вимоги позивача до відповідача АТ «Альфа-Банк» про залишення без розгляду підлягають задоволенню, оскільки заява позивача не суперечить чинному законодавству і не порушує права та обов`язки сторін.

Outcome: partial