Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, в якому прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше, ніж до досягнення сином 23-річного віку. В обгрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний в 2007 році. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з нею та навчається на другому курсі денного відділення Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу І рівня акредитації (фахового молодшого бакалавра) за рахунок фізичних осіб. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча, на думку позивача, має можливість матеріально утримувати сина, оскільки він не є інвалідом, працює, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує і до настання синові повноліття сплачував аліменти. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив не подав. Третя особа до суду не з`явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . ( а.с. 7) [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 11) Відповідно до довідки Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу за № 71 від 19 листопада 2021 року, [PERSON] є студентом денного відділення 2 курсу, групи 21-ДС, спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» (спеціалізація «Будівництво, експлуатація і ремонт автомобільних доріг аеродромів) Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу. ( а.с. 9) Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання передбачено главою 16 СК України (статті 199,200,201 цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів враховується вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц). Оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що повнолітній син відповідача, який навчається у навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги для належного забезпечення його навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання аліментів є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Позивач надала суду достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження позову, тому позов підлягає задоволенню. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved