Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Представник позивача зазначив, що рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017р. у справі № 329/36/17 позов [PERSON] до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області задоволено та визнано за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 7,10 умовних кадастрових гектарів, що залишилась після померлого [PERSON] . Рішення набрало законної сили. Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області, правонаступником якої є відповідач - Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області - в порядку виконання цього рішення видано оскаржуване розпорядження № 168 від 30.05.2017р. «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки [PERSON] », відповідно до якого земельну ділянку в контурі № [NUMBER] , ділянка поділу № [NUMBER] , виділено в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області та рекомендовано звернутися до суб`єкта реєстрації для проведення реєстрації права власності на земельну ділянку. Раніше виданий сертифікат серії ЗП №0056596 зобов`язано повернути до Чернігівської РДА Запорізької області. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру серія НВ-2303405422017, виданого 18.08.2017 року, вищевказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2325555100:04:007:0006 з відповідною площею 6,42 га. У подальшому державним реєстратором прав Чернігівської РДА за [PERSON] на підставі вищевказаного розпорядження голови Чернігівської РДА №168 від 30.05.2017 року та витягу з Державного земельного кадастру серія НВ-2303405422017, виданого 18.08.2017 року, зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 року рішення Чернігівського районного суду у даній справі скасовано, в задоволенні позову [PERSON] до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом відмовлено та встановлено, що померлому [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) (серія ЗП №0056596 від 20.01.1997), яким підтверджено, що останньому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Більшовик» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Розпорядженням голови Чернігівської РДА Запорізької області № 266 від 13.08.2018 року визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови РДА від 30.05.2017 за №168 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки громадянці [PERSON] ». Однак, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2325555100:04:007:0006 з площею 6,42 га зареєстровано за [PERSON] . Розпорядження голови Чернігівської РДА Запорізької області №168 від 30.05.2017 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки громадянці [PERSON] » визнано таким, що втратило чинність, разом з тим відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведене не є підставою для скасування державної реєстрації та відповідно припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, адже скасування державної реєстрації здійснюється на підставі рішення суду про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Посилаючись на положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також обґрунтовуючи порушення інтересів держави неотриманням орендної плати за цю земельну ділянку, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження № 168 від 30.05.2017р. голови Чернігівської районної державної адміністрації про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки [PERSON] , припинивши її право власності на зазначену земельну ділянку. Представник Чернігівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі та представник СТОВ «Токмачани» в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені, про причини неявки не сповістили, заяв про розгляд справи без їх участі не надавали, правом надання відзиву та пояснень не скористалися. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ч. 1 ст.\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями частини 1 статті\~15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017р. у справі №329/36/17 позов [PERSON] до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області задоволено та визнано за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 7,10 умовних кадастрових гектарів, що залишилась після померлого [PERSON] . На підставі зазначеного рішення суду Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області (правонаступником якої є відповідач - Бердянська районна\~державна адміністрація\~Запорізької області) в порядку виконання цього рішення видано оскаржуване розпорядження № 168 від 30.05.2017р. «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки [PERSON] », відповідно до якого земельну ділянку в контурі № [NUMBER] , ділянка поділу № [NUMBER] , виділено в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області та рекомендовано звернутися до суб`єкта реєстрації для проведення реєстрації права власності на земельну ділянку. Раніше виданий сертифікат серії ЗП № 0056596 зобов`язано повернути до Чернігівської РДА Запорізької області (т.1, а.с.15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Линник Є.О. на підставі розпорядження голови Чернігівської РДА №168 від 30.05.2017 року та витягу з Державного земельного кадастру серія та номер НВ-2303405422017, виданого 18.08.2017 року, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки приватної форми власності, площею 6,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2325555100:04:007:0006, за [PERSON] (а.с. 19-20). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 року рішення Чернігівського районного суду у даній справі скасовано, в задоволенні позову [PERSON] до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом відмовлено та встановлено, що померлому [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) (серія ЗП №0056596 від 20.01.1997), яким підтверджено, що останньому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Більшовик» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (т.1, а.с.17-18). 01 червня 2018 року державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області зареєстровано договір оренди землі від 28 листопада 2017 року земельної ділянки, площею 6,4200 га, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, зі СТОВ «Токмачани» строком на 49 років, з правом пролонгації (т.1, а.с.19 зв). Розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 13 серпня 2018 року № 266\~\~визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.05.2017 року № 168 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки громадянці [PERSON] » (т.1, а.с. 16). Оспорюване розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.05.2017 року № 168 видане на виконання рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017 року у справі № 329/36/17 щодо спадкових прав [PERSON] на земельну частку (пай) площею 7,10 умовних кадастрових гектарів, що залишилась після померлого [PERSON] , питання його правомірності безпосередньо залежить від законності цього судового рішення (пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року, прийнятої у справі № 522/2202/15-ц та № 522/2110/15-ц). Зі скасуванням рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017р. втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають. За приписами ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Аналогічний спосіб захисту прав передбачено статтею 152 ЗК України. Враховуючи, що внаслідок скасування рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017 року у справі № 329/36/17 [PERSON] не набула спадкових прав на земельну частку (пай) площею 7,10 умовних кадастрових гектарів, що залишилась після померлого [PERSON] , розпорядження Чернігівської РДА від 30.05.2017 року № 168 про виділення їй в натурі земельної ділянки суперечить положенням ст. 1225 ЦК України. Неправомірність набуття прав на земельну ділянку [PERSON] встановлена рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 у справі № 329/36/17. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За приписами ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, скасування рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України). Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами. Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.\~ Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.\~ Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено статтями 116, 118, 122 ЗК України. Відтак, розпорядження органу місцевої влади у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а\~вимога про визнання такого акта незаконним\~- розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства,\~якщо за результатом його реалізації у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне\~й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання незаконним розпорядження можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання розпорядження незаконним є оспорювання цивільного права особи. Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.04.2020 року у справі № 916/2864/17. Так, положеннями частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020 року) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.\~ За змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.\~ У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020року)\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.\~У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону,\~а також\~у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав,\~скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав,\~державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону)\~проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.\~ Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав\~допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19. За висновком Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 923/466/17 (провадження № 12-89гс18),\~відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним, як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав, можуть бути предметом розгляду в судах. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»\~серед документів, які є підставою для державної реєстрації прав, зазначено «інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно». Згідно з положеннями ст. 3, 5\~Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) оформлюється рішенням районних державних адміністрацій, отже таке рішення відповідно до вимог законодавства підтверджує наявність права на нерухоме майно (земельну ділянку), відтак, є підставою для його державної реєстрації. Як встановлено судом, після ухвалення судового рішення від 22.02.2017 року у справі № 329/36/17, за заявою [PERSON] (т.1 а.с. 164) розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 30 травня 2017 року №\~168\~\~їй, як спадкоємиці виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1, а.с. 15). У подальшому, державним реєстратором саме на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 168 від 30.05.2017 року, а не на підставі рішення Чернігівського районного суду від 22.02.2017 року у справі № 329/36/17, зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] . Вказане підтверджується дослідженою в судовому засіданні інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1, а.с. 19-20). Враховуючи, що внаслідок скасування рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017 року у справі № 329/36/17 [PERSON] не набула спадкових прав на земельну частку (пай) площею 7,10 умовних кадастрових гектарів, розпорядження Чернігівської РДА від 30.05.2017 року № 168 про виділення їй в натурі земельної ділянки суперечить положенням ст. 1225 ЦК України та не може вважатися таким, що прийнято у відповідності до норм закону, а тому, згідно ч.1\~ст.21 ЦК України,\~підлягає скасуванню. Окрім того,\~відповідно до\~приписів ст.\~13\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~Чернігівська селищна\~рада Бердянського району Запорізької області наділена правом передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) за рахунок земель колективної власності, до оформлення власниками сертифікатів чи їх спадкоємцями права власності на землю у законний спосіб. Згідно з листом відділу у Чернігівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області №0-8-0.35-879/114-19 від 31.07.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером 2325555100:04:007:0006 виділена за рахунок земель колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Більшовик» ( т.1, а.с.21). Оскільки право власності на спірну ділянку оформлено [PERSON] на підставі скасованого судового рішення та відповідно розпорядження Чернігівської РДА від 30.05.2017 року № 168, у разі скасування реєстрації права власності на вказану ділянку, вона знову набуде статусу земель колективної власності (невитребуваних часток (паїв), а Чернігівська селищна рада згідно зі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» отримає можливість передачі такої земельної ділянки в оренду. На підставі вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги позивача. Судові витрати розподіляються згідно положень ст.141 ЦПК України. Представником позивача сплачено судовий збір в сумі 1921грн за подання позову (т.1 а.с.2), 960грн 50коп за заяву про забезпечення позову (т.1, а.с.2), 2\~881грн 50коп за подання апеляційної скарги (т.1, а.с.180), 3\~842грн за подання касаційної скарги (т.2, а.с.13), а всього 9\~605грн.

Outcome: approved