Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Любецької селищної ради про визнання за нею, у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай), розміром 5,01 га у землях, які перебували в колективній власності КСП «Маяк» с. Смолигівка, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 29.05.1996 № 191 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 10.07.1996 за № 275 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Маяк». Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, є спадкоємицею першої черги за законом після свого батька, [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті останнього входить, в т.ч. вищезазначене право на земельну частку (пай), згідно зазначеного сертифікату. Однак у зв`язку із втратою оригіналу цього сертифікату, що підтверджується оголошенням в газеті «Життя полісся» від 26.11.2021 № 48 (10129), позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, отримавши відповідне свідоцтво. У підготовче засідання позивачка та її представник - адвокат Куліш Ю.А. не з`явилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду клопотання, у якому просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. На день смерті [PERSON] цивільні правовідносини щодо спадкування регулювалися положеннями Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. 524, 525, 529 ЦК УРСР, чинного на день смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті [INFO] її батька, [PERSON] , а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved