Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім цього, просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей, виконання даного рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 18 жовтня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого мають трьох малолітніх дітей, синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2014 року шлюб між ними розірвано, синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено на проживанні разом з матір`ю [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідачка не здійснювала належного догляду за дітьми, не брала участі у їхньому вихованні та не опікувалась ними, тому рішенням Рожнятівського районного суду від 22 квітня 2016 року визначено місце проживання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом з ним. Відповідачка життям та здоров`ям дітей зовсім не цікавиться, всі питання щодо їх виховання вирішуються ним самостійно без участі відповідачки, так як остання припинила з ним та дітьми спілкування, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Окрім цього відповідачка не приходить до дітей, не бачить їх, вона ухиляється від піклування та виховання дітей, не проявляє про дітей щонайменшої материнської турботи, не спілкується з синами. Також, відповідачка створила нову сім`ю, одружившись з [PERSON] , народила ще дитину, а про вищевказаних дітей повністю забула, тому вихованням синів займається виключно він, його мати та його сестра. В 2019 році ним вже піднімалось питання про позбавлення відповідачку батьківських прав відносно синів. На час розгляду справи відповідачка запевняла, що бажає приймати участь у вихованні дітей та має намір надавати дітям матеріальну допомогу, оскільки влаштувалась на роботу. З даних підстав рішенням Рожнятівського районного суду від 13.02.2020 року в його позові щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, було відмовлено. Не зважаючи на таке рішення суду, відповідачка свого ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила, матеріально дітям не допомагає, з того часу взагалі перестала цікавитись дітьми та жодного разу з синами не бачилась. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. 08.12.2020 відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що вважає позов безпідставним. Так, позивач звернувся до суду з позовом, який вже було вирішено судом. Письмові докази, в тому чилі висновок органу опіки і піклування, яким обґрунтовується позов, були вже предметом розгляду судом. Вказала, що цікавиться дітьми, за можливості вона завжди до них приїжджає, в цьому році була останнього разу в липні місяці до пологів, не зважаючи на ті несприятливі умови, які спричинилися епідемічною ситуацією в країні. Зараз же вона не має змоги часто їздити на далекі відстані, адже грудна дитина на руках, а з такою дитиною на руках громадським транспортом їздити десь і небезпечно в теперішній час для здоров`я дитини, в першу чергу. Залишати таку дитину на догляд сторонніх осіб, коли чоловік на роботі, на тривалий час також не вбачається можливим. Не визнає також і тих умов, які нічим не обґрунтовані і які, нібито, шкодять інтересам дітей, адже її батьківські права аж ніяк не можуть суперечити інтересам дітей, швидше навпаки, оскільки в позивача діти проживають у неповній сім`ї, а, як встановлено рішенням суду від 13.02.2020., зі слів самих же дітей, вони бажають спілкуватися зі нею і те, що на сьогодні місце їх проживання визначено з батьком, теж не є підставою для позбавлення її батьківських прав. Вважає позов повністю безпідставним. Окрім того, вважає, що саме питання про позбавлення її батьківських прав самих цих прав чи підстав їх позбавлення прямо не стосується, а позивач переслідує лише матеріальну вигоду, пов`язану із можливістю отримати якийсь додатковий правовий статус щодо дітей і пов`язані з цим державні гарантії. Також, постає питання про те, коли в нього є час займатись дітьми, якщо він здійснює догляд за перестарілою сторонньою особою, яка не є членом його сім`ї? Що ж стосується вимоги про стягнення аліментів на дітей, то, по суті цієї вимоги вона не заперечує, але на сьогодні в неї відсутні доходи, з яких за законом можливо стягувати аліменти. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Родіков І.С. позов підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала та пояснила, що проживає в с. Дем`янів Галицького району Івано-Франківської області у будинку своїх батьків. На даний час вона в друге вийшла заміж, та перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вона не хоче щоб її позбавляли батьківських прав відносно синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , бажає приймати участь у їх вихованні. [INFO] вона народила дитину, тому немає змоги провідувати своїх дітей. Зазначила, що до пологів декілька разів приїжджала в с. Лоп`янка до свого батька [PERSON] , де бачилася зі своїми дітьми. Дітям вона нічого не купляє та не передає, через важкий матеріальний стан. Вважає, що позивач, шляхом позбавлення її батьківських прав, хоче отримувати гроші на діти. Вважає висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] необґрунтованим та незаконним. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки вона бажає піклуватися про своїх дітей, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачки - адвокат Сметаніков А.В. у судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки. Вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав не є в інтересах дітей. Позивач та його мати негативно налаштовує дітей відносно матері. В час пандемії коронавірусу відповідачці важко добиратися до місця проживання дітей, що негативно впливає на можливість матері бачитися з дітьми. Просив не позбавляти [PERSON] батьківських прав. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів, то просив суд в їх задоволенні відмовити, оскільки матеріальне становище [PERSON] на даний час є вкрай незадовільним. Представник органу опіки і піклування Яремій Н.Б. у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю, зазначила, що орган опіки і піклування надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку, оскільки остання не приймає жодної участі у вихованні та утриманні синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , хоча будь-які перешкоди у цьому відсутні. Вважає, що малолітні діти повністю позбавлені материнської турботи. Позивач в повній мірі дбає про благополуччя дітей. Опитаний у судовому засіданні малолітній [PERSON] в присутності соціального педагога [PERSON] та тематичного психолога [PERSON] суду пояснив, що маму він бачив останній раз два роки тому. Мама до нього не телефонує, не приходить, через що «він її нехоче знати». Мати їх з братами не провідує, ніколи до них не приїжджає, не купляє подарунків. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей виданих повторно серії [NUMBER] від 21.01.2016, серії [NUMBER] від 21.01.2016, серії [NUMBER] від 21.01.2016 (а.с.7,8,9). Відповідно до рішення Рожнятівського районного суду від 22 квітня 2016 року, визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] ( а.с. 11-11-зворот). З актів обстеження житлово-побутових умов сім`ї та матеріально-побутових умов, складених комісією Лоп`янського старостинського округу Долинської ОТГ від 24 жовтня 2019 року вбачається, що малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , у задовільних матеріально-побутових умовах. Батько [PERSON] належним чином займається вихованням дітей, відповідально ставиться до їхнього навчання, відвідує батьківські збори, співпрацює з вчителями (а.с. 19-20). Згідно наданої характеристики за місцем проживання, [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.15). Відповідно до характеристик Лоп`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів, де навчаються діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останні характеризуються виключно з позитивної сторони, а їх фізичний розвиток відповідає віковим нормам (а.с. 16-18). З висновків органу опіки і піклування Рожнятівської РДА від 21 січня 2020 року № 11/04-13 та від 25 листопада 2020 (а.с.21, 31) вбачається, що [PERSON] створив дітям належні умови для проживання та розвитку, з його слів та показів родичів останнього на засіданні комісії, мати дітей [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, жодної матеріальної допомоги не надає. Орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 13.02.2020 вбачається, що під час розгляду справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба Орган опіки і піклування Рожнятівської державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, в судовому засіданні [PERSON] не заперечила, що тривалий період часу не приймає належної участі в житті своїх дітей, що вказувало на наявність формальних підстав для позбавлення її батьківських прав, але суд врахував, що це є крайнім заходом впливу, та зважаючи на те, що [PERSON] бажала виправитися та приймати участь у вихованні, навчанні та матеріальному утриманні дітей та докази у справі вказували на можливе виправлення [PERSON] , суд дійшов висновку, що за даних обставин необхідності позбавляти відповідачку батьківських прав немає та відмовив в позові. Водночас, судом було попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх синів та покладено на орган опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей Долинської міської ради від 08.07.2021 №108 (а.с.75-76) підтверджено, що з метою захисту прав та інтересів дітей, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Долинської міської ради прийшов до переконання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на даний момент відповідачка продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча має можливість їх виконувати, бажання щодо налагодження стосунків з синами відповідачка не виявила. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка, після рішення у справі за позовом до неї про позбавлення батьківських прав не доклала належних зусиль для того, щоб брати належну участь в житті своїх синів. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідачки щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дітей має місце протягом тривалого часу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто особа має повністю розуміти наслідки своєї винної поведінки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України ). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , після ухвалення рішення судом про відмову в задоволенні позову про позбавлення її батьківських прав та її попередження про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх синів, продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, не змінила своє ставлення до виховання дітей, не прагне налагодити стосунки з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не цікавиться їхнім життям, не спілкується із дітьми та не піклується про стан здоров`я, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей. Аналіз вищенаведених судом доказів, які надав суду позивач, дає суду підстави прийти до переконання про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів, а тому її слід позбавити батьківських прав. Крім того, у відповідності достатті 171 СК України при вирішенні даного спору було враховано думку сина сторін, який пояснив, що давно не бачив свою матір, вона не бере участі у його та братів вихованні. Суд, вважає безпідставними доводи відповідачки та її представника про те, що позов заявлено з мотивів фінансового збагачення шляхом отримання допомоги від держави, оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку обов`язку також матеріально утримувати дітей. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей позивача і на переконання суду, може сплачувати аліменти на утримання дітей. З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання трьох синів у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліментів, також підлягають до задоволення. Питання судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved