Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.03.2014 року по 30.09.2021 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води яку вони добровільно не сплачували в наслідок чого утворилася заборгованість на суму 31675 грн. 54 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 24.11.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. 18.01.2022 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно якого, вони просять застосувати строк позовної давності, позовні вимоги визнають частково на суму 7648 грн. 43 коп. в іншій частині позовних вимог просять відмовити. 24.01.2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, згідно яких вбачається, що відповідачі неналежно виконували свої обов`язки, щодо оплати послуг концерну «МТМ». 04.04.2014 року суддею Хортьицького районного суду м.Запоріжжі винесено судовий наказ № 2н/337/740/2014 про стягнення з відповідачів заборгованість яка утворилася за період з 01.02.2011 року по 28.02.2014 року в сумі 5974 грн. 28 коп. Зазначена сума заборгованості у примусовому порядку стягнута Хортицьким ВДВС та сплачена 19.03.2019 року. За період з 01.03.2014 року по 30.09.2021 року відповідачам нараховано до сплати 39269 грн. 02 коп., добровільно відповідачами за вказаний період сплачено 7593 грн. 48 коп. Крім того, зазначає, що відповідачі на протязі всього спірного періоду з 01.03.20104 року по 30.09.2021 року частково здійснювали оплату, що свідчить про визнання відповідачами боргу та є доказами переривання строку позовної давності. Просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності та стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 31675 грн. 54 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя, щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 23.11.2021 року. Судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжі № 2н/337/740/2014 від 04.04.2014 року, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно стягнута заборгованість в сумі 5974 грн. 28 коп., яка утворилася за період з 01.02.2011 року по 28.02.2014 року. 19.03.2019 року вказана сума перерахована Хортицьким ВДВС на рахунок позивача, виконавче провадження закрито. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 18.12.2019 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на вказану квартиру, за період з 01.03.2014 року по 30.09.2021 року, загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 31675 грн. 54 коп. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Доказів не отримання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, або неналежного виконання зазначених послуг, суду ні відповідачами, ні представником відповідача, не надано. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їм надавалися та ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не зверталася, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію здійснювали не в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Позивач просить стягнути суму заборгованості яка утворилася за період з 01.03.2014 року по 30.09.2021 року. Відповідачі просять застосувати строк позовної давності. Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 22.11.2021 року. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258цьогоКодексу,продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом. Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду від 27.01.2022 року по справі № 22-ц/807/581/22. Враховуючи вищевказане заборгованість яка утворилася з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року поза межами строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Дослідивши наданий суду розрахунок за період з 01.03.2017 року по 30.09.2021 року заборгованість відповідачів складає 21252 грн. 18 коп. вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку. Доказів, що сума 5974 грн. 28 коп. сплачена відповідачами в рахунок текучий платежів суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідачки суму заборгованості, яка утворилася в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial