Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~ [PERSON] \~\~про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що\~\~ [PERSON] є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує, що з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання у ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу і права ВНУ імені Лесі Українки», форма навчання: контрактна, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. До досягнення повноліття аліменти з відповідача стягувались на підставі судового наказу, виданого Луцьким міськрайонним судом 27.12.2019 року. Зазначає, що в зв`язку з навчанням не має можливості працювати та фактично перебуває на утриманні матері. Вважає, що у зв`язку з продовженням навчання, відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вказує, що батько має можливість матеріально утримувати її у період навчання. Враховуючи вищенаведене та з посиланням на норми ст. ст.\~199, 200 СК України\~просить стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі розмірі 2000 гривень щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В судовому засідання позивача її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. ( а.с 9). З копії довідки ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу і права ВНУ імені Лесі Українки» від 25 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу і права ВНУ імені Лесі Українки», форма навчання: контрактна, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року ( а.с. 16). Судом встановлено, що [PERSON] у зв`язку з навчанням не працює та не має власних прибутків. Окрім того, не отримує стипендії, оскільки навчається на платній формі навчання. Згідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 рокуобов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Звертаючись з позовом [PERSON] зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 2000 грн щомісячно, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням. З матеріалів справи вбачається, що матір забезпечує доньку речами, необхідними для навчання, оплачує навчання дитини, також забезпечує потреби доньки для підтримання життєдіяльності. [PERSON] заперечує щодо стягнення з нього аліментів у будь якому розмірі, посилаючись на відсутність матеріальної можливості для надання допомоги. Відповідно до вимог\~ст.. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд ураховує, що відповідач фізично здоровий, не перебуває на обліку як особа з хронічними захворюваннями, не є особою з інвалідністю. Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, та спростовують встановлені судом фактичні обставини. Згідно з положеннямист.89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Покликання відповідача на скрутне матеріальне становища на основі всебічно досліджених доказів, висновків суду не спростовують, дані обставини не позбавляють батька обов`язку піклуватись та утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Даний обов`язок передбачений як нормами діючого Законодавства так і моральними засадами суспільства. Відповідачем не надано суду достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про його неможливість, як особи працездатного віку, сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання повнолітньої доньки обома батьками. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього. З врахуванням викладеного, суд вважає, що\~\~ [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько\~\~ [PERSON] спроможний таку надавати. Також, враховуючи те, що\~\~ [PERSON] \~\~продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність можливості відповідачем надання такого утримання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 1300 гривень, щомісячно, на період навчання, до досягнення донькою 23 років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч.6ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 992, 40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial