Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21.02.2018 року на підставі анкети-заяви, поданої відповідачем, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг. В анкеті позичальник просив вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (в тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Позичальник засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором. Позичальник також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення, має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперовий носіях, всі наступні правочини можуть вчинятись із банком з використанням електронного цифрового підпису. Позичальник просить усе листування щодо договору здійснювати через мобільний додаток або інші дистанційні канали. У позові додано, що за умовами укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 25 000,00 грн. Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» та відповідними тарифами, визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів станом на 20.08.2021 року утворилась заборгованість в сумі 35\~606,56 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 33\~432,77 грн., заборгованість за пенею та комісією 2173,79 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути наведену суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 20.12.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 21.02.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 20.08.2021 року загальний розмір заборгованості зі сплати використаних коштів (тіла кредиту) становить 33\~432,77 грн. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою позичника з проставленим підписом особи (а.с.7), розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. \~ \~ \~ \~Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення отриманих грошових коштів, тому вимога позивача, пред`явлена в порядку ст. 1049 ЦК України про стягнення 33\~432,77 грн. як фактично отриманого кредиту є обґрунтованою. Суд відмовляє у стягненні інших, зазначених позивачем як заборгованість, грошових сум. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею, комісією. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на\~Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», тарифи. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме ці Умови і тарифи були доведені до відома позичальника, останній, розуміючи та ознайомившись із ними, погодився на відповідні умови. Судом не отримано достатніх відомостей з приводу того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені), нарахування комісії. За положеннями\~ст.3 Закону України «Про електронно-цифровий підпис», чинного на час укладення договору,\~електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису. Позивачем не надано доказів на підтвердження згоди позичальника із запропонованими умовами обслуговування рахунків фізичної особи, тарифами в тому числі в спосіб проставлення електронного підпису. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, комісії з обслуговування кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть. Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог понесені позивачем судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial