Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 21.10.2016 уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 1765. Від спільного проживання дітей не мають. Спільне життя із відповідачкою не склалось, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час із відповідачкою не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає визнання позову відповідачкою , оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що 21.10.2016 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 1765, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.10.2016 (а.с.7). Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Протягом чотирьох років сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідачки, прізвище останньої слід змінити на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі вище викладеного та

Outcome: approved