Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

У травні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 129 958,32 грн.; витрати пов`язані з отриманням довідки 33,00 грн. з ДРРП та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 року становить 129 958,32 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог. 28 грудня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач зі своїм представником у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго» (далі - позивач). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Квартира за адресою; [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже: [PERSON] , є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Відповідно до ст. 20 Закону, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Представник позивача зауважує, що відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 складає 79 153,45 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі складає 68 835,84 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 317,61 грн.). Крім того, позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеною між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 50 804,47 грн. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). В свою чергу, відповідачем було зауважено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] відсутнє централізоване опалення та постачання гарячої води, починаючи з жовтня 2008 року. З моменту будівництва квартири відповідача в ній не було проведено та підключено систему централізованого опалення, що підтверджується актом АЕК «Київенерго» СВП «Енергозбут Київенерго» №1- 10/162 від 08.10.2008 складеному за участі інженера-інспектора [PERSON] та власників квартири [PERSON] та [PERSON] у якому вказано наступне: - в квартирі встановлено електричний котел «Protherm СКАТ 6-24К»; - квартира займає останній поверх будинку; - транзитні стояки системи опалення через квартиру не проходять. Крім того, в матеріалах справи присутні наступні листи: згідно з якими власник квартири вказує на те, що з моменту будівництва остання не під`єднана до мереж централізованого опалення та відповідно всі нарахування за послуги централізованого опалення є незаконними оскільки власник квартири не використовує дані послуги, а також у зв`язку з тим, що вони йому не надаються: - заява [PERSON] на ім`я директора КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради від 31.07.2012 про незаконність нарахування послуг за централізоване опалення, оскільки воно відсутнє у квартирі [ADDRESS] ; - заяви [PERSON] на ім`я директора КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради від 09.08.2011, від 24.09.2012; - заява від 29.08.2008 власника квартири [ADDRESS] на адресу директора ЖЕК «Татарка» з проханням не надсилати рахунки за надані послуги з централізованого опалення, оскільки останнє відсутнє у квартирі з 01.12.2006. за результатами розгляду даного звернення було складено АЕК «Київенерго» СВП «Енергозбут Київенерго» №1-10/162 від 08.10.2008 складеному за участі інженера-інспектора [PERSON]; - заява від 06.07.2011 на ім`я директора КП ЖЕК «Татарка» щодо відсутності централізованого опалення у квартирі та відсутності надання даних послуг з боку обслуговуючої компанії. Також відповідач зазначає, що в жодних правовідносинах з ПАТ «Київтеплоенерго» та із його правонаступником - позивачем не перебував, будь-яких договорів з моменту будівництва квартири з останніми на отримання послуг не укладалося, послуг не отримувалося. Щодо стягнення заборгованості, суд дійшов наступних висновків. Згідно статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» посилається, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, проте в матеріалах справи відсутній Договір про надання послуг з послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який би був підписаний відповідачем [PERSON] . Суд звертає увагу на те, що відповідно до пп. 15 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених ПМКУ від 21.07.2005 №630, виконавець зобов`язаний звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання. Отже з урахуванням того, що послуги з опалення Позивачу не надавалися і не могли надаватися, підстави для нарахування до сплати коштів за опалення квартири [ADDRESS] - відсутні. Окремо заслуговує на увагу те, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зазначило, що 06 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 111(4511) воно опублікувало повідомлення про публічний договір (оферту) про надання КП «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, саме по собі розміщення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» повідомлення у газеті «Хрещатик» № 111(4511) КП «Київтеплоенерго» про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та змісту договору не свідчить про наявність договірних відносин між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] . Також суд звертає увагу, що КП «Київтеплоенерго», взагалі не визначило правового статусу квартири та її власників/співвласників, що унеможливлює вирішення судом питання про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води саме з [PERSON] , як власника вказаного майна. Згідно довідки з ДРРП №249150321 дана квартира є спільною частковою власністю (5 частин). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що [PERSON] договір з позивачем не укладав та послугами централізованого опалення та постачання гарячої води не користувався, а тому позов не підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed