Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

у листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 22 червня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 05 жовтня 2010 року. Від спільного шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на другому курсі в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, денна форма здобуття вищої освіти, факультет «Міжнародної економіки і підприємництва», на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 21700,00 грн на рік. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати доньку, оскільки її зарплата складає 8100,00 грн на місяць, інших доходів вона не має. У зв`язку з цим вони з донькою опинились у скрутному матеріальному становищі. Донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та працює водієм ЧП «[PERSON]» і отримує заробітну плату. Відповідач інших дітей не має. Аліментів нікому не сплачує та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Тому, просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частку від заробітку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього аліментів на користь доньки в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу. Долучив до заяви довідку про його доходи, довідку про склад сім`ї, та копію свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не зверталась. На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля (а.с. 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 25 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 9). Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2003 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 4) [PERSON] була зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1430-1948371-2018 (а.с. 6), та на період навчання згідно довідки, виданої директором студмістечка за № 16/60-07 від 18 серпня 2021 року, [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку [ADDRESS] , Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця (а.с. 13). Згідно довідки № 202/28 від 10 серпня 2021 року [PERSON] дійсно навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, денної форми здобуття вищої освіти, факультету «Міжнародної економіки та підприємництва», на 2 курсі групи першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальність 051 «Економіка», освітньо-професійна програма «Міжнародна економіка», за рахунок коштів фізичних осіб (зарахована на 1 курс з 15 вересня 2020 року), термін закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с. 7). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Отже конструкцією статей 199 та 200 СК України передбачено, що позивач має довести факт потреби у матеріальній допомозі, а відповідач має довести неможливість надання такої допомоги. Під час вивчення доказів щодо матеріального стану сторін по справі, судом встановлено, що позивач працює в ДНЗ № 19 «Сонечко» відділу освіти Білозерської міської ради та відповідно до довідки про доходи Білозерської міської ради від 18 серпня 2021 року отримує заробітну плату, яка за період січень - липень 2021 року становила 56382,76 грн (а.с. 10). Дана інформація підтверджуються також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] , виданою Державною податковою службою в Донецькій області за період з 1 кварталу 2015 року по 2 квартал 2021 року, з якої вбачається, що позивач інших доходів не має, по червень 2021 року отримувала аліменти, які перераховувалися з ФОП [PERSON] (а.с. 11) [PERSON] власних доходів не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20 вересня 2021 року (а.с. 12) У свою чергу відповідно до довідки № 36 від 10 лютого 2022 року [PERSON] працює машиністом підіймальної машини підземним у ВП «Шахтоуправління «Добропільське» у відділенні ДСО № 1 підземні робітники, з 08 листопада 2021 року, та його дохід за період листопад 2021 року - січень 2022 року склав 34201,22 грн, з яких сплачено аліменти в розмірі 6883,00 грн. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за судовим наказом Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2021 року, відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу на час навчання. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 11 листопада 2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного та

Outcome: partial