Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

18 травня 2021 року позивачка [PERSON] , звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 93635, про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", місцезнаходження якого: місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5Б, ідентифікаційний код юридичної особи: 36799749, кредитної заборгованості в сумі 89235,17 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1362,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що у січні 2021 року їй стало відомо, що на підприємство де вона працює, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» надійшла Постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.12.2020 р. Виконавче провадження № 63921854 відкрито на підставі Виконавчого напису № 93635 від 20.11.2020 р., виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. З метою з`ясування обставин справи, 11.03.2021 р. позивачка звернулася до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. з заявою про надання інформації та копій документів виконавчого провадження № 63921854, а також до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу, [PERSON] , щодо надання копій всіх документів, які були надані для вчинення виконавчого напису про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Приватний виконавець у відповідь на заяву надав Лист від 22.03.2021 р. за № 42945, в якому зазначалось, що на примусовому виконані у приватного виконавця Малкової М.В. перебуває виконавче провадження № 63921854 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал»», заборгованості в розмірі 89 235,17 гривень. До листа були додані копії наступних документів: заява про примусове виконання рішення; Виконавчий напис № 93635 від 20.11.2020 р., виданий Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Гораєм О.С.; Анкета-Заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» від 28.07.2015 р.; Оферта на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500981917 від 28.07.2015 р.; Додаток 1 до Акцепт/Оферти № 500981917 від 28.07.2015р.; Виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 500981917 [PERSON] ; Постанова про відкриття виконавчого провадження № 63921854 від 15.12.2020р. Отже, з отриманих документів з`ясовано, що виконавче провадження № 63921854 відкрито з примусового виконання Виконавчого напису N2 93635 від 20.11.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості в розмірі 89 235,17 гривень. Позивач вважає, що приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного Виконавчого напису, керувався п. 2 Переліку № 1172, який втратив чинність ще 22.02.2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису. Крім того, на момент вчинення спірного Виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З матеріалів\~виконавчого провадження\~з примусового\~виконання Виконавчого\~напису №\~93635\~від 20.11.2020р.,\~вбачається,\~що розмір\~заборгованості ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~підтверджує копією\~Виписки з\~особового рахунка\~за Кредитним\~договором №\~500981917\~ [PERSON] із\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення з\~відміткою стягувана\~про непогашення\~заборгованості за\~Кредитним договором\~500981917\~від 28.07.2015р.\~Проте,\~позивачка зазначає,\~що Виписка\~з особового\~рахунка за\~Кредитним договором\~№ 500981917\~від 28.07.2015\~р.\~виготовлена у\~довільній формі\~довідки за\~підписом представника\~за довіреністю\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» Кузьомко\~В.М.,\~з якої\~неможливо встановити,\~що вказана\~особа наділена\~повноваженнями на\~підписання вказаного\~документу;\~не містить\~розрахунку суми\~заборгованості,\~а містить\~лише інформацію\~про розмір\~заборгованості станом\~на 11.11.2020\~р.,\~очевидно на\~дату складання\~такої довідки;\~взагалі не\~є випискою\~з особового\~рахунку,\~оскільки як\~документ,\~не відповідає\~вимогам,\~що встановлені\~Законом України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність»\~до первинного\~документу,\~не містить\~відомостей про\~господарські операції\~(рух\~коштів),\~а тому\~не може\~бути доказом\~розміру заборгованості.\~У Виписці\~з особового\~рахунку не\~деталізовано виникнення\~боргових зобов`язань\~станом на\~11.11.2020\~р.,\~а отже,\~неможливо встановити\~відповідність розміру\~заборгованості за\~сумою кредиту,\~за процентами,\~відповідність порядку\~та умов\~нарахування штрафних\~санкцій,\~зокрема не\~вбачається сума\~зобов`язання на\~яку нараховані\~штрафні санкції,\~та період\~їх нарахування,\~що свідчить\~про те,\~що ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~міг зазначити\~на свій\~розсуд будь-яку\~суму заборгованості. Окрім того, у наданій довідці під назвою Виписка з особового рахунку за Кредитним договором № 500981917 від 28.07.2015р., зазначається прострочена заборгованість за процентами в розмірі 28 912,63 грн. та строкова заборгованість за процентами в розмірі 33 256,94 грн. Строкова заборгованість за процентами - це фактичний залишок за процентами, строк погашення якої ще не настав. Відповідно до Кредитного договору № 500981917 від 28.07.2015р. та Графіку платежів, дата остаточного повернення кредиту - 29.07.2020 р.. і на час повернення сума відсотків зазначена в розмірі 8541,63 грн., тому Відповідач неправомірно зазначив у своїй довідці «строкову заборгованість», що додатково свідчить про те, що розмір заборгованості, який не підтверджено достовірним Відповідачем на власний розсуд. Також позивачка наголошує на тому, що Виписка з особового рахунку, не може вважатися належними і допустимими доказами існуючої у неї заборгованості, оскільки не містить підтвердження руху коштів по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, не є фінансовим документом а підтвердження розрахунків між сторонами і. до того ж. не підтверджена відповідним розрахунком заборгованості. Позивачка вважає, що при вчиненні Виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що чинним законодавством не передбачено вчинення\~написів на\~кредитних договорах,\~пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, втратив чинність і те, що відсутні докази, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, а отже, виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. В наданій суду письмовій заяві представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" надав відзив на позовну заяву, в якій просив залишити позовну заяву без задоволення. Від відповідача - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича до суду не надходило заяви та клопотання про розгляд справи без його участі, був повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст.\~128, ч. 9 ст.\~130 ЦПК України, про поважні причини неявки суду не повідомив. Від третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни до суду не надходило заяви та клопотання про розгляд справи без її участі, була повідомлена належним чином про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст.\~128, ч. 9 ст.\~130 ЦПК України, про поважні причини неявки суду не повідомили. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, 28 липня 2015 року між\~\~ [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», було укладено договір про надання споживчого кредиту №500981917. На підставі договору банк надав позивачу\~ [PERSON] кредит у розмірі 18620,19 грн. для особистих потреб. (арк.с. 15-16). 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис про стягнення з\~\~ [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2015 року у розмірі 89235,17 грн. (арк.с. 14). 15.12.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було винесено постанову ВП № 63921854 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса №93635 від 20.11.2020р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Каптал» заборгованість у розмірі 89235,17 грн. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі 6-887цс17 за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з тим, що заборгованість по кредиту має спірний характер, оспорюваний виконавчий напис про стягнення з\~ [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 28.07.2015 року у розмірі 89235,17 гривень, суд вважає необхідним визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до частин 1-6\~ст. 137 ЦПК України\~- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем дотримано вимоги ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~надано квитанцію до про сплату за надання правової допомоги за договором № 19/21 від 02.03.2021р. в розмірі 3500,00 грн.; детальний розрахунок розміру фактичної суми понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем - 7000,00 грн. Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в загальній сумі 7000 гривень. Розподіляючи судові витрати по сплаті судового збору, суд виходить з наступного: Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved