Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПрАТ «СК «АРКС»), яке є правонаступником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», 02.07.2021р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 132403,87грн. та судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 26.06.2018р. між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №лп181120а8о, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Lexus NX», реєстраційний номер [NUMBER] . 19.12.2018 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus NX», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Honda», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було заподіяно матеріальну шкоду власнику автомобіля марки «Lexus NX», реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі договору страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 230403,87 грн. На рахунок СТО згідно платіжного доручення №528 від 17.01.2019р., через що у свою чергу отримав право вимоги до особи, винної за заподіяння збитків. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АМ/9338814. Полісом АМ/9338814 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100000,00 грн., франшиза -2000,00 грн. Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 230403,87 грн., а AT\~СГ «ТАС»\~сплачено страхове\~відшкодування в\~розмірі 98000,00\~грн., отже різниця між відшкодованою сумою складає 48940,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в силу ст.993 ЦК України, а також судові витрати в сумі 2270,00 грн., Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. 03.09.2021р. відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в засідання не прибув, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Обов`язковою явка сторін у судове засідання не визнавалась. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.06.2018 року між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» (правонаступником якого є AT «СК «АРКС»), та [PERSON] було укладено Договір №лп181120а8о добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», предметом якого було страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Lexus NX, д.р.н. [NUMBER] загальна страхова сума за договором складає 11170000,00 грн, страхова сума по ТЗ 1365345,00грн.(а.с.34-39). 19.12.2018р. приблизно об 11:00 год Доан Ван Чи, керуючи транспортним засобом «Honda», реєстраційний номер, по вул. Базова ВН5959Н в смт. Авангард Одеської області, порушив п.10.11 ПДР, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Lexus NX», реєстраційний номер [NUMBER] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження(а.с.13). За даним фактом співробітниками Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області відносно [PERSON] було складено протокол серії ОБ №075009 від 19.12.2018р. про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.02.2019 року було встановлено порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, винність у скоєнні адмінправопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.12). Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що автомобіль марки «Honda», реєстраційний номер [NUMBER] , на час скоєння ДТП був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС», поліс №АМ/009338814, з лімітом за завдану шкоду майну у розмірі 100 000,00грн., з франшизою в 2000,0грн. (а.с.45). Відповідно до\~висновку №4886\~експертного автотоварознавчого\~дослідження,\~складеного ФОП\~ [PERSON] \~11.01.2019р.,\~вартість відновлювального\~ремонту «Lexus\~NX»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , розрахована оцінювачем, складає 241 679,60 грн. (а.с.18-21 Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.15), страхового акту № АХА2439957 від 16.01.2019 року (а.с.14) та умов Договору страхування №лп181120а8о від 26.06.2018, розмір страхового відшкодування склав 230403,87 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста три гривні 87 коп.), який позивачем було сплачено на рахунок СТО згідно платіжного доручення № 528 611 від 17.01.2019 (а.с.11). Відповідно до п. 4 Договору страхування № лп181120а8о від 26.06.2018 р вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Креді Агріколь Банк». П. 25.1 Договору страхування № лп181120а8о від 26.06.2018р. передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі заяви Страхувальника (Вигодонабувача) і страхового акту, який складається страховиком. Позивачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Генерального договору № ІМА-11-1/2011 від 07.04.2011р. про співробітництво (а.с.40-41) та додаткової угоди №11 від 26.10.2016р. (а.с.42) погоджено умови щодо отримання згоди вигодонабувача щодо визначення напрямку виплати страхового відшкодування. Зокрема, відповідно до п. 5.2 Генерального договору №ІМА-11-1/2011 про співробітництво (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 11) по заявлених страхових випадках, за якими сума страхового відшкодування перевищує 20 000,00 грн. страховик зобов`язаний направляти до Банку «Звіт-вимогу щодо визначення напряму виплати страхового відшкодування». Банк протягом 5 робочих днів зобов`язаний надати відповідь на «Звіт-вимогу щодо визначення напряму виплати страхового відшкодування» в електронному вигляді на електронну адресу Страховика (гі. 5.1 Генерального договору №ІМА-11-1/2011 про співробітництво (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 11). За зазначеним страховим випадком відповідно до відповіді на «Звіт-вимогу щодо визначення напряму виплати страхового відшкодування» Вигодонабувачем було погоджено здійснення виплати страхового відшкодування на рахунок СТО. Відповідно до п. 25.11 Договору страхування № лп181120а8о від 26.06.2018р. при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Отже, на підставі умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №лп181120а8о, страхового акту №АХА3439957 та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем на користь потерпілої особи було сплачено суму страхового відшкодування у загальному розмірі 230403,87грн. , з яких сумма у розмірі 100000,00 грн. була сплачена за прямим врегулюванням збитків з АТ СГ «ТАС», відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно\~до\~вимог ст.76\~ЦПК України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За нормами\~ч.1\~ст.95\~ЦПК\~України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» N 86/96-ВР від 07.03.96р (зі змінами та доповненнями), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України,\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Отже, з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК). В постанові від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц ВС зазначив, що такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Цей вид зобов`язання відрізняється від регресу, оскільки регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Відомості про те, що водій транспортного засобу - відповідач, який спричинив вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, - застрахував свою цивільно-правову відповідальність, - в матеріалах справи відсутні. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого СК «АРКС» перейшло право вимоги, що належало потерпілому [PERSON] у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою СК «АРКС» на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації. Враховуючи викладене, оскільки з боку відповідача суду не надано жодного доказу, який би спростовував обставини та доводи, викладені позивачем, тому суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду, і він довів належними доказами обґрунтованість своїх вимог саме до відповідача, а саме, відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою, повинен сплатити позивачу реальні збитки, за мінусом відшкодованої суми АТ «СГ «ТАС» (230403,87-98000), в порядку суброгації страхове відшкодування в розмірі 132403,87 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved