Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] . В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 червня 2021 року. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 листопада 2011 року. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.1-3). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 липня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.11). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.12). Ухвалою судді від 21 липня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.13-14). Позивач надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинено, дитина знаходяться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України, а також майновий стан позивача, який виховує доньку, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати позивачу щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 14 липня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial