Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення сесії Новомиргородської міської ради, в якій позивач вказала, що 13 листопада 2019 року рішенням сесії № 1665 Новомиргородської міської ради затверджений проект землеустрою та передано в постійне користування земельну ділянку Комунальному підприємству «Новомиргородський міський ринок», а 09 грудня 2019 року ця ж земельна ділянка передана у постійне користування юридичній особі [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. По [ADDRESS] ринок муніципальний забудований суб`єктами підприємницької діяльності (кіоски, павільйони), а земельна ділянка виділена міською радою ще в 1998 році в безкоштовне користування підприємцям. Міська рада нічого для ринку ніколи не робила. Підприємці самі все робили за свої кошти. На підставі вищевикладеного позивач просила суд припинити право постійного користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , необхідної для використання приватизованих об`єктів за призначенням, які використовуються суб`єктами господарювання малого і середнього бізнесу, що проводять свою діяльність на ринку в об`єктах нерухомості. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволені заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пунктів «а», «б» ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі. Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що згідно Витягу із ЄДР «Новомиргородський міський ринок» є комунальним підприємством, код ЄДРПОУ 33316149 (а.с.104). 29 липня 2016 року до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області звернулася директор КП «Новомиргородський міський ринок» Бутенко Л.М. з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6300 га забудованих земель громадського призначення в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). Новомиргородською міською радою у місячний строк було розглянуте вказане клопотання та рішенням сесії Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року за №266 надано дозвіл КП «Новомиргородський міський ринок» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6300 га забудованих земель громадського призначення в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 03.10) за рахунок земель житлової та громадської забудови Новомиргородської міської ради за адресою: [ADDRESS] на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та зазначено, що у разі виявлення при виготовленні проектно-технічної документації розбіжностей між площами, вказаними у рішенні, остаточний розмір вказати при затвердженні проекту землеустрою (а.с.81). Як вбачається з довідки № 1095 від 06 липня 2018 року, виданої Новомиргородською міською радою, на земельній ділянці площею 0,5930 га, яка відводиться в постійне користування КП «Новомиргородський міський ринок» за адресою: [ADDRESS], відсутні об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб (а.с.82). Після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування комунальному підприємству «Новомиргородський міський ринок» для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) та надання його на розгляд до Новомиргородської міської ради, відповідно до п.2, п.5 ст. 186-1 Земельного Кодексу України (який був чинним на час виготовлення даного проекту) 13.06.2019 року Відділом містобудування, житлово-комунального господарства та земельних питань апарату виконавчого комітету Новомиргородської міської ради було розглянуто та погоджено вищевказаний проект (а.с.103). Після виготовлення та погодження вказаного проекту землеустрою директором Комунального підприємства «Новомиргородський міський ринок» подано клопотання щодо його затвердження. У відповідності до рішення тридцять п`ятої сесії Новомиргородської міської ради сьомого скликання від 13 листопада 2019 року № 1665 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Комунальному підприємству «Новомиргородський міський ринок» для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку (код КВЦПЗ В. 03.10), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та передано Комунальному підприємству «Новомиргородський міський ринок» в постійне користування земельну ділянку площею 0,5930 га забудованих земель (землі під соціально - культурними об`єктами), для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку (код КВЦПЗ В. 03.10), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі на території Новомиргородської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки: 3523810100:50:099:0033 (а.с.72). Таким чином, зазначене вище рішення тридцять п`ятої сесії Новомиргородської міської ради сьомого скликання від 13 листопада 2019 року № 1665 прийнято в межах повноважень відповідно до чинного на момент його прийняття законодавства. Суд вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами, що рішенням тридцять п`ятої сесії Новомиргородської міської ради сьомого скликання від 13 листопада 2019 року № 1665 порушені її права або законні інтереси. Доводи позивача про незаконність вказаного рішення органу місцевого самоврядування з огляду на те, що земельна ділянка, якою користується КП «Новомиргородський міський ринок», виділена Новомиргородською міською радою в 1998 році в безкоштовне користування підприємцям, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на належних, допустимих та достатніх доказах. Враховуючи положення ст.3 ч.1 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України, згідно яких кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, що позивач не довела порушення відповідачем її прав, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судові витрати у виді судового збору, здійснені позивачем, необхідно покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed