Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що уклала шлюб з [PERSON] 18 жовтня 2007 року, зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 540. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які проживають та перебувають на утриманні позивачки. Вказала, що з відповідачем припинили шлюбні відносини, спільне подружнє життя між сторонами не склалось, відносини погіршились. У сторін різні світогляди та різне бачення подальшого сімейного майбутнього. Сторони не ведуть спільне господарство. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає та не приймає участі у їх вихованні. Просить шлюб розірвати та стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно\~ст. 280 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 56 Сімейного кодексуУкраїни\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2007 року. Від спільного подружнього життя мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, позивач втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Крім цього, відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів, серед іншого, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Частиною 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від доходу, а тому позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved