Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ТОВ "Фінпром маркет", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що як стверджує як зазначено у виконавчому написі, 04.11.2017 між ТОВ "Інфінанс" та ним ніби то укладений кредитний договір № 0682442221. В подальшому ТОВ "Інфінанс" відповідно до договору фаторингу № 26032016 від 26.03.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів", яка в свою чергу 25.01.2021 на підставі договору факторингу № 25/01/21 відступила право вимоги за цим же кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія управління кредитами". Цього ж дня на підставі договору факторингу № 250121 ФК відступила право вимоги за цим же кредитним договором ТОВ "Фінпром маркет". 23.06.2021 він дізнався, що 11.06.2021 постановою державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Анущенко І.А. відкрито виконаве провадження ВП № 65769262 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є.М. № 9550 від 03.02.2021 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в розмірі 11238,56 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2250 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісією 8938,56 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 50 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого првоадження, матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напсиу, вважає, що виконавчий напси № 9550 від 03.02.2021 вчинено з грубим порушенням порядку вчинення написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не отримував від відповідача та від нього первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та відсотків, зазначених у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок заборгованості, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, відсотках, річних та пені не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без врахування його думки та позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 23.02.2021, зареєстрований в реєстрі за № 9550 щодо стягнення з нього на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості за кредитним договором № 0682442221 від 04.11.2017 в сумі 11238,56 грн. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача директор ТОВ "Фінпром маркет" Яворський Р.І. надав заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 9550 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінпром маркет" за період з 25.03.2019 по 23.02.2021 включно в розмірі: 2250 грн. - заборгованість за кредитом, 8938,56 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісією, 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 11238,56 грн. [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 22791,31 грн. по договору № 190460/0005ХSGF від 20.08.2013. 11.06.2021 державний виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Анущенко І.А. відкрито виконавче провадження ВП № 657692 з примусового виконання напису № 9550. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис № 9550 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, який не був нотаріально посвідчений. Сторона відповідача жодних доказів на спростування вимог позивача суду не надала, зокрема нотаріально посвідченого договору, за яким міг бути вчинений виконавчий напис. Хоча можливості надати докази на обгрунтування своєї позиції відповідач позбавлений не був. Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства та не є безспірною заборгованість, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача за вчиненим виконавчим написом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved