Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 вересня 2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Тому подальше спільне життя з [PERSON] як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім цього, малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від участі у вихованні дочки, матеріальної допомоги на її утримання не надає. У зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] який був зареєстрований 29 вересня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач надала до суду заяву, якою просила розглянути цивільну справу за її відсутності, вказавши, що пред`явлений позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.21-22). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.37). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29 вересня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2709 (а.с.9). Від цього шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.10). На даний час малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України та гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. б. норми матеріального права щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. в. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Встановлено, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Намірів відновлювати подружні відносини з відповідачем не має. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. б. щодо позовних про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні дочки [PERSON] . З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітньої дочки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved