Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

08.11.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що 08.06.2001 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис №335, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , який видано 08.06.2001. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження №317, серії [NUMBER] від 13.03.2007. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2021 у справі №336/1758/21 шлюб між сторонами було розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина проживає разом із матір`ю. Батько дитини проживає окремо. Дитина перебуває повністю на утриманні позивача, яка забезпечує їй належний, фізичний, духовний і культурний розвиток. Позивач зазначає, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Про наявність точної кількості доходів у відповідача позивачу не відомо, однак остання зазначає. що іншої родини, неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, [PERSON] на утриманні не має. Відповідач працює в ТОВ «АВС» з 07.04.2021 на посаді директора та має регулярний дохід. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення повноліття [PERSON] , а саме до [INFO] , судові витрати у розмірі 908,00 грн. покласти на відповідача. Ухвалою судді від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) учасників справи на 15.12.2021 року, яке було відкладено на 10.01.2022 у зв`язку із першою неявкою у судове засідання відповідача. У судове засідання, призначене на 10.01.2022, відповідач також не з`явився, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 09.02.2022. Позивач [PERSON] 15.12.2021 та 06.01.2021 подавала до суду заяви, у яких просила судові засідання у справі провести без її участі, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації його місця проживання, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно із ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, в порядку ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 13.03.2007 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції України, відповідний актовий запис №317. У позові позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини. Вказані обставини відповідач не оспорював, відзиву на позов не подав, що свідчить про визнання ним обставин ненадання позивачу матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи позицію відповідача, який вказаний розмір аліментів не оспорював, відзиву на позов не надав, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у такому розмірі за своїм матеріальним станом суду не надав, як і не надав жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові, а також з урахуванням того, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання доньки, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2021 року до повноліття дитини. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Оскільки позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved