Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач 04.11.2021 року звернувся в суд з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 96192,79 грн., судових витрат 2270,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач 22.12.2020 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кошти в розмірі 62500,00 та зобов`язувався повернути використану суму в строк до 22.12.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах Договору кредиту. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту від 22.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього, станом на 20.10.2021 року виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 96192,79 грн., з яких заборгованість за кредитом 61808,07 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 18039,92 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору - 16344,80 грн. Тому змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2020 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №451260, що підтверджено анкетою-заявою, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, що підписані відповідачем. Згідно укладеного Договору відповідач отримав від позивача кредит у сумі 62500,00 грн. для споживчих (особистих) потреб шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок. Згідно п. 4 паспорта споживчого кредиту, відсоткова ставка річних становить 85%, відсотки за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних). Відповідач за період користування кредитними коштами здійснив часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашає, проценти не сплачує, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, станом на 20.10.2021 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 96192,79 грн., з яких: 61808,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 18039,92 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 16344,80 грн., що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ «Слон кредит» відступило за плату право грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до п. 1ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення судових витрат, то склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На підтвердження понесених витрат, позивач надав суду копії договору №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, укладеного з АО «Лігал Фссістанс», платіжного доручення, заявки та витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року на суму 20000,00 грн. Відтак, заявлені позивачем до стягнення з відповідача судових витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20000,00 гривень підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved