Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

Позивач, в особі свого представника - адвоката Чаплієвої К.В. звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, посилаючись на той факт, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Києва від 04.05.2020 було розірвано. При цьому сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . За взаємною згодою сторонами було проведено тестування на ймовірне батьківство, те, що дитина не являється біологічним сином позивача підтверджено результатом аналізу ДНК на батьківство. При цьому позивач повністю заперечує своє батьківство, а тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом. 15 липня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва прийнято справу до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. В процесі судового розгляду до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Деснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). Протокольною ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Чаплієва К.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у поданій заяві обставини. Відповідачка у судовому засіданні від 25.11.2021 позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення судом. Представник третьої особи - Деснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, на адресу суду не надходило будь-яких клопотань. За таких обставин, суд вважав за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу за відсутності представника третьої особи - Деснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ). Суд, заслухавши пояснення, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2019, який було розірвано згідно заочного рішення Деснянського районного суду м.Києва від 04.05.2020. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до результатів дослідження № 29947 від 01 квітня 2021 року, аналізу ДНК на батьківство, проведеного Медико-генетичним центром «Мама Папа», ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] становить 0 %. Передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до вимог ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.. Згідно з вимогами ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч.1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №им3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідачка в повному обсязі визнала позовні вимоги, є підстави для їх задоволення судом. Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved