Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

05.07.2021 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування своїх вимог вказував, що 22.06.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно_страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3695588. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 08.11.2018 року приблизно о 17 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Свято-Макарівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2018року по справі №711/9746/18 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі страхового акту №ОЦ/049/000/18/0132 від 19.12.2018 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 8 019 грн. 67 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3569 від 19.12.2018 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 8 019 грн. 67 коп. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою_підприємцем [PERSON] укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/3695588 від 22.06.2018 року. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі 8 019 грн. 67 коп. та судові витрати. 16 серпня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу - надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві. 31 серпня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відзиву на позов не подав. Фіксування судового засідання технічними засобами, з огляду на неявку в судове засідання сторін та/або їх представників, не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 22.06.2018 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Черкаська Філія та відповідачем було укладено поліс № АМ/3695588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Ліміт відповідальності за полісом страхування - 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн., строк дії договору з 22.06.2018 року по 21.06.2019 року. 06 грудня 2018 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 711/9746/18 [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до даної постанови водій [PERSON] 08 листопада 2018 року о 17 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Свято-Макаріївська, 141, керував автомобілем «Hyundai Elantra», д/н « [NUMBER] ». в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога КЗ «ЧОНД», висновок № 1304. Також, в цей же день, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2018 серії БД №170969, [PERSON] , 08 листопада 2018 року о 17 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Свято-Макаріївська, 141, керував автомобілем «Hyundai Elantra», д/н « [NUMBER] »., не впевнився в безпеці руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », який стояв попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі-Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 18.12.2018 року [PERSON] власник автомобіля «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , до Черкаської філії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подано заяву про страхове відшкодування. Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 09.11.2018 року автомобіль «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] » внаслідок ДТП отримав пошкодження, а саме: задній бампер - тріщина, деформація, пошкрябини. Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено Страховий акт №ОЦ/049/000/18/0132. Відповідно до страхового акту 8019,67 грн. виплачено [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 3569. 23.01.2019 року № РУ/18/0132 ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» направлено претензію відповідачу про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 8019,67 грн. 01 жовтня 2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] уклали договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги. Відповідно до даного договору ФОП [PERSON] є набувачем усіх прав та обов`язків ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». До ФОП [PERSON] згідно з додатком № 1 до Договору № 1/10/2020 п. 33 про відступлення права вимоги від 01.10.2020 року перейшло право вимоги по відношенню до боржника [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа є відповідальною за завдання шкоди, такий висновок зробив Верховний Суд у справі №757/15735/15-ц від 13.02.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п. «ґ» п.п. 38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закон № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно п.п. а) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 - VI від 01.07.2004 року за змістом якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19.12.2018 року. Оскільки, відповідачем не надано доказів добровільного виконання вимоги про відшкодування збитків страховій компанії, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сума судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в розмірі 908 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. Матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved