Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 10.09.2014 року Франківський районний суд міста Львова ухвалив рішення у справі №463/7088/18 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка на юридичному факультеті на денній формі навчання на платній основі. Прогнозований термін завершення навчання відбудеться у червні 2023 року. Позивачка не в змозі самостійно утримувати доньку. [PERSON] матеріальної допомоги не надає. Беручи до уваги потреби [PERSON] пов`язані з навчанням в університеті розмір аліментів становить 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні, викладеним у позовній заяві. Зазначила, що не заперечує щодо стягнення 1/6 усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.09.2014 у справі № 463/7088/18 з нього на користь позивачки підлягає до стягнення аліменти у розмірі однієї третини на утримання неповнолітніх доньки та сина. У подальшому, 26.06.2020 донька стала повнолітньою, у зв`язку з чим колишня дружина звернулася до суду з позовом щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення її навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку у розмірі однієї третини усіх видів заробітку. 13.04.2021 року судом було прийнято заочне рішення у справі № 465/4246/20 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі однієї третини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - 20.07.2020, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Дане рішення суду було звернуто виконання та в подальшому - скасовано. Відповідач зазначає, що згідний сплачувати 1/6 усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 річного віку. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 01.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 02.03.2021 року призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова №463/7088/18, провадження №2/465/2196/19 від 10.09.2019 року ухвалено стягувати аліменти з [PERSON] у розмірі однієї третини від заробітку відповідача щомісячно на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Судом встановлено, що 10.09.2019 року Франківським районним судом видано виконавчий лист та скеровано до виконавчої служби для примусового виконання рішення. [PERSON] [INFO] досягла повноліття, даний факт підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] від 18.05.2018 року. Відповідно до довідки Львівського національного університету імені Івана Франка від 14.07.2020 року, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання юридичного факультету «Львівського національного університету імені Івана Франка». Навчається на платній основі. Запланований термін завершення навчання: червень 2023 року. Як вбачається з довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону №63 від 11.02.2021 року з 30 жовтня [PERSON] працює на посаді старшого інспектора, підрозділ відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації. Заробітна плата за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року складає 103 325, 94 грн. Згідно із статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є: досягнення сином, дочкою відповідного віку (18-23 роки), навчання (право на утримання припиняється у разі припинення навчання); реальна потреба у матеріальній допомозі (яка підлягає доказуванню); наявність у батьків фінансових можливостей надати таку допомогу (наявність таких обставин або їх відсутність також підлягає доказуванню). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Порядок стягнення аліментів наведений в статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1, 3-4, 6-8 статті 71 вказаного Закону порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне зазначити наступне. У даній справі судом винесено заочне рішення 13.04.2021 року, згідно якого - позов задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі однієї третини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 20.07.2020 року, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави. Як зазначено відповідачем в судовому засіданні, про що не заперечила позивачка, дане рішення суду від 13.04.2021 року було звернуто до виконання та виконавча служба здійснювала стягнення аліментів з відповідача. Однак, в подальшому, ухвалою суду від 17.11.2021 року заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.04.2021 року у даній справі скасоване та призначено судовий розгляд. Відтак суд приходить до переконання, що сплачені відповідачем аліменти в межах зазначено виконавчого провадження (щодо виконання рішення суду від 13.04.2021 року у справі №465/4246/20, яке скасоване ухвалою суду від 17.11.2021 року) слід врахувати державним виконавцем в межах ного виконавчого провадження щодо виконання даного рішення суду щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі однієї шостої усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 20.07.2020 року, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Визначаючи строк, з якого до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм частини першої статті 191 СК України. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, позивачем позов пред`явлено 20.07.2020 року. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач є працездатним, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, з огляду на що суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути аліменти саме в такому розмірі. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і непрацездатних осіб з інвалідністю. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що стверджується довідкою серії 12 ААБ №330344. Відповідно до ст. 141 ч. 1, 6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обидві сторони звільнені від оплати судових витрат. Відтак такі підлягають компенсуванню за рахунок держави.

Outcome: partial