Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" 16.01.2021 звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 20 416,52 грн. 14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг і підписав Анкету-заяву № б/н до Договору про надання банківських послуг від 09.12.2013. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, встановив ліміт кредитування та здійснював обслуговування. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 19000,00 грн. Відповідач зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості. Через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути відповідача. На виконання вимог п. п. 2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Коваленка К.В. від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 761 від 09.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподіллено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 02.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У визначений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Зазначивши, що подана до суду позовна заява містить розбіжності в частині нарахування заборгованості, оскільки згідно встановленого Банком ліміту сума становить 19 000,00 грн, але в позові та в розрахунках доданих до позову вказується сума у розмірі 20 416,52 грн. В розрахунках до вказаної суми входять і відсотки і тіло кредиту, а в позовній заяві позивач зазначає, що це є сума кредиту. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 20416,52 грн та судового збору. 10.01.2021 позивачем надіслано до суду відповідь на відзив відповідача. Зазначивши, що сторонами при укладенні договору з відповідачем були обговорені усі істотні умови. З наданої до суду виписки з карткового рахунку, де просліджується який кредитний ліміт було встановлено відповідачу, що останній користувався кредитними коштами, отримував гроші через банкомат, здійснював розрахунки через термінали магазинів, тощо. Відтак, жодних розбіжностей щодо неповернутої суми кредиту не існує. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд у його відсутність у зв`язку із зайнятістю та поширенням короновірусної хвороби, позовні вимоги не визнає, з підстав вказаних у відзиві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.12.2013 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем підписано заяву №б/н про надання банківських послуг, згідно з умовами якого [PERSON] , отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а.с.25-29). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що він ознайомився та отримав її примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у Анкеті-заяві та його особистими запевненнями щодо ознайомлення щодо ознайомлення з умовами та тарифами на сайті банку… До кредитного договору банком долучено копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Тариф Банку при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток. Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором про надання банківських послуг, станом на 14.12.2020 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 20416,52 гривень, з яких: 20 416,52 грн - заборгованість за тілом кредиту. (а.с.11-22). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). АТ КБ «Приватбанк», обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 416,52 грн зазначає, що Банк взяті на себе зобов`язання за Договором виконав, видав кредитну карту, надав кредитні кошти у встановленому Договорі ліміті, однак досліджуючи Заяву-Договір б/н від 09.12.2013 разом із Умовами, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг судом встановлено наступне. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, встановив ліміт кредитування та здійснював обслуговування. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 19000,00 грн. Отож, судом встановлено, що сума кредитного ліміту становить 19 000,00 грн.. За наданим банком розрахунком станом на 14.12.2020 заборгованості, суд не може визначити суму заборгованості, оскільки в розрахунок суми заборгованості включено тіло кредиту та відсотки, які нараховувалися за весь час прострочення платежів в сумі 20 416,52 грн. Водночас в позові позивач зазначає визначену суму, як заборгованість за тілом кредиту в сумі 20 416,52 грн, відтак відсутність інформації про суму кредиту та відсотки з фіксованими ставками за кожен період порушує істотні умови договору, адже умови, що визначені законом як істотні, є необхідними для договорів даного виду. В пункті 54 Постанови від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12, Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Проте, як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приватбанк» змінювалися процентні ставки за кредитом укладеним з [PERSON] , що відображено у розрахунку заборгованості, який надав позивач, однак в матеріалах справи відсутні відомості про направлення на адресу [PERSON] листа про зміну умов кредитного договору. Суд вважає, що позивач, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України, не довів за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з урахуванням положень ст. ст. 76-80 ЦПК України, зазначені ним обставини щодо визначення заборгованості по кредиту, правомірності нарахування та стягнення з відповідача відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У разі відмови в задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed