Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 23.11.2021 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах АТ «А-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 11.10.2021 року в розмірі 30151,14 грн. за кредитним договором без номера від 05.02.2019 року та судові витрати в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що АТ\~«АКЦЕНТ-БАНК»\~є правонаступником\~прав та\~обов`язків ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року. 05.02.2019\~року відповідач\~ [PERSON] \~приєдналася \~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг А-Банку\~з метою\~укладання кредитного\~договору \~без номера та отримання кредитної картки і на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, викладеними на банківському сайті, складає між нею і банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку, згідно з п.1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому умовами договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим Договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 11.10.2021 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 30151,14 грн., з яких: 22801,56 грн. заборгованість за кредитом; 7349,58 грн. заборгованість за відсотками. Вказаний договір, в силу вимог ст.634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтями 526, 527, 530, 629 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, а договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу смс-повідомлень і дзвінків з вимогою виконати зобов`язання за договором, проте остання продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованість не погашає, що є порушенням прав АТ «А-БАНК». Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на норми ст.ст.525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629. 1050, 1054 ЦК України. 04.01.2022 року на адресу Шаргородського районного суду від представника позивача АТ «А-БАНК» Мальованного В.В., який діє на піставі довіреності №23024428-К-О від 27.08.2020 року, надійшли заперечення з копіями доданих документів (а.с.43-51), які за своїм процесуальним змістом є відповіддю на відзив [PERSON] . У заперечені представник позивача зазначив, що відзив [PERSON] не може братися судом до уваги з наступних підстав. Відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір б/н від 05.02.2019 року. Саме договір б/н від 05.02.2019 року є внутрішньобанківським, та був створений під час внесення данних кредитного договору до програмного комплексу банку, тому в Анкеті-заяві не зазначався) в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користувалася кредитом, тобто ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Згідно з ч.1 ст.641 та ч.1 ст.642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано відповідачу всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону «Про захист прав споживачів» є положення ч.2 ст.638 та ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата відповідачем періодичних платежів. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердила факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. При цьому, позивач покликається на правову позицію Верховного Суду щодо природи даних відносин та дійсності Умов і Правил, що викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2018 року у справі №202/19403/13-ц, в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі №705/6051/15-ц та в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №265/7652/15-ц. Аналогічні висновки містяться також і в постановах ВС у справах №203/7644/13-ц (61-963св18) та №2604/29253/12-ц (61-2741св18). Окрім того, відповідач підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, саме в якій містилася наступна інформація: «Я згоден(-на) з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився(-лась) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден(-на) з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден(-на) отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Також підтверджую, що ознайомлений(-на) і згоден(-на) з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згоден(-на) оформити дану послугу. Підписуючи дану заяву, я даю дозвіл на обробку банком всіх моїх персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Підтверджуючи, що я повідомлений(-на) про свої права, пов`язаних із зберіганням та обробкою моїх персональних даних, визначених чинним законодавством, про мету збору даних та осіб, яким передаються мої персональні дані. Я не планую здійснення угод за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення мною фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи (контролера) зобов`язуюсь повідомити про це банк. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту мені роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування мною отриманий». Таким чином, відповідач погодилася як з Умовами та Правилами надання банківських послуг, так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-Заяви, Тарифів та Умов і Правил (актуальна копія яких додана до позову). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів представник позивача вважає не обґрунтованим, оскільки у вказаній справі розглядався випадок, коли Тарифи банку не було підписано боржником. В даному ж випадку до матеріалів справи додано не тільки Тарифи із сайту банку, а й паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше. Паспорт кредиту власноруч підписаний відповідачем. Тобто, в даному випадку потрібно використовувати не постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, а іншу судову практику (яка наявна у справах, де присутній Паспорт споживчого кредиту, якого не було у справі №342/180/171, а саме постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20, яка зазначає наступне: «Разом з тим суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а. с. 14-15). Ураховуючи викладене, суди у порушення вимог статей 81, 367, 374 ЦПК України з урахуванням повноважень суду не врахували те, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.». На підтвердження правильності розрахунку до суду надсилається банківська виписка (яка є первинним бухгалтерським документом, відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік»), де в тому числі, відображено використання відповідачем кредитного ліміту, та довідка про видачу картки і довідка про встановлення/зміну кредитного ліміту. При цьому, представник позивача звертає увагу суду на те, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов`язком клієнта. Крім того, на підтвердження отримання відповідачем картки позивачем надається роздруковане фото відповідача з карткою банку. Представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с.43-44). 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] скористалася своїм правом на подання відзиву. 08.12.2021 року відповідачем надіслано до Шаргородського районного суду відзив на позовну заяву (а.с.32-36). У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову АТ «А-БАНК» до неї, так як вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Мотивуючи відзив, [PERSON] зазначила, що зі змісту позовної заяви та наданих до неї документів не зрозуміло, яким чином вона ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». Крім того вважає, що позивачем не було виконано вимоги чинного законодавства України при укладенні кредитного договору з нею, а надана позивачем інформація до суду про наявний Договір суперечить нормам чинного законодавства України і підтверджує протиправність дій АТ «Акцент-Банк» щодо стягнення з неї заборгованості. Так, у копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, наданій банком, не зазначено розмір встановленого кредитного ліміту на відкритому їй картковому рахунку, немає відмітки на який період, які саме кредитні картки видавалися, не зазначені відсотки за користування кредитом. Крім того, позивачем не надано суду доказів видачі їй взагалі будь-якої банківської картки. Одночасно доданий витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», який є невід`ємною частиною кредитного договору, не можна вважати складовою кредитного договору, так як невідомо, які саме кредитні картки діяли на момент укладення кредитного договору з нею, які вона отримала, відповідно невідомо, які саме тарифи банку діяли на той час. Також, відповідач вказує у відзиві, що у позовній заяві зазначено, що при укладені договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, тобто кредитний договір було укладено шляхом приєднання. Проте, не вказано, яку суму кредитних коштів надано відповідачу позивачем. Твердження позивача про укладення Договору шляхом підписання лише анкети вважає таким, що суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин вказану норму ЦК України, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) та додані до позовної заяви, змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (05 лютого 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11 жовтня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Тому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Також, вважає безпідставними посилання позивача на те, що всі умови кредитування, викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, безспірно свідчать про погодження всіх істотних умов договору, укладеного з відповідачем, оскільки анкета-заява не містить жодних відомостей про сам паспорт, як складову цього договору. Крім викладеного, вважає за необхідне зазначити, що Паспорт споживчого кредиту, наданий банком як доказ, містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною лише до 01 липня 2019 року. Більш того, зі змісту цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У третьому розділі Паспорту визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці до 50 000 грн., однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено застереження, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, є репрезентативною (для прикладу), що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту, як це передбачено ст.7 Закону України «Про споживче кредитування», є лише рекламою споживчого кредиту і передує укладенню самого договору, та як містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит. За таких обставин, [PERSON] вважає, що саме по собі підписання нею Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані їй умови та правила банківських послуг за умов, викладених вище, не може свідчити про погодження сторонами основних умов кредитування (зокрема щодо процентної ставки). Також, зазначила, що наданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості сплати відповідачем в рахунок погашення заборгованості певної суми, після чого заборгованість була рівна нулю. Разом з тим, банк в подальшому продовжував нараховувати їй заборгованість за кредитним договором та відсотки, змінював кредитний ліміт. Належних доказів, які обґрунтовували такі дії банку позивачем суду не надано. Також банком не нанадо виписку із особового рахунку відповідача і докази видачі картки та кредитних коштів відповідачу. Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторони. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Згідно зі ст.41 Закону України «Про Національний банк України» та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року №566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до неї про стягнення заборгованості; питання про судові витрати вирішити відповідно до чинного законодавства. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви, представник АТ «А-БАНК» просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.4). 2. Разом з позовом представником АТ «А-БАНК» Шкапенком О.В. надіслано до суду клопотання від 11.10.2021 року, в якому останній просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.21). 3. 08.12.2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву АТ «А-БАНК» (а.с.32-36). Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, відповідач до суду не подавала. 4. 04.01.2022 року представник АТ «А-БАНК» Мальований В.В. подав до суду письмове заперечення щодо відзиву [PERSON] (а.с.43-44). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою\~суду\~від 25.11.2021\~року прийнято\~до\~розгляду позовну\~заяву Акціонерного\~товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості,\~відкрито провадження\~у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 21.12.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.27-28). 2. Ухвалою суду від 21.12.2021 року розгляд справи відкладено на 11 годину 20.01.2022 року, у зв`язку з тим, що на визначену в ухвалі про відкриття проваження дату розгляду справи судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто на 21.12.2021 року, не можливо встановити, чи закінчився строк на подання позивачем відповіді на відзив на позов (а.с.39-40). 3. Ухвалою суду від 20.01.2022 року розгляд справи відкладено на 09 годину 18.02.2022 року, у зв`язку з тим, що на визначену дату в ухвалі про відкладення розгляду справи судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто на 20.01.2022 року, не можливо встановити, чи закінчився строк на подання відповідачем заперечення на відповідь на відзив (а.с.58-59). 4. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд установив, що відповідач [PERSON] 05.02.2019 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій, зазначивши свої персональні дані та відомості про сімейний та майновий стан, надала свою згоду на те, що дана заява разом з наданими їй для ознайомлення Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с.7). Так, Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, адресу мешкання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, сімейний стан, джерело та розмір доходу. При цьому, відповідач у Анкеті-заяві повідомила, що ознайомилася з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення і згодна з цими умовами, а примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того, відповідач у Анкеті-заяві зазначила про зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. До того ж, відповідач у Анкеті-заяві підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згодна оформити дану послугу. Також, відповідач у Анкеті-заяві надала дозвіл на обробку банком всіх її персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Крім того, підписавши Анкету-заяву, відповідач підписала і запевнення про те, що Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, тарифи, правила користування, основні умови обслуговування і кредитування нею отримані у відповідному паперовому буклеті. Указана Анкета-заява не містить даних про розмір отриманих відповідачем кредитних коштів. В Анкеті-заяві не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди. У Анкеті-заяві також відсутні відомості про те, що [PERSON] отримала платіжну картку, строк дії цієї картки та що на її ім`я відкрито поточний рахунок. За змістом\~статті 634\~ЦК України, \~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Банк, пред`являючи вимоги про\~погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (залишку заборгованості за отриманим кредитом 17989,25 грн.), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту (4812,31 грн.), проценти за користування кредитними коштами (968,53 грн.), заборгованість за простроченими процентами (6381,05 грн.). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на\~витяг з Тарифів банку щодо користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.13) та на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на сайті:\~https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила»,\~як невід`ємні частини кредитного договору (а.с.8 на звороті 12). Так, Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на сайті:\~https://a-bank.com.ua/terms,\~що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка базова та реальна, права та обов`язки позичальника і банку, відповідальність сторін за порушення строків платежів, розміри\~і порядок нарахування платежів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Разом з тим, судом встановлено, що 05.02.2019 року відповідач [PERSON] ознайомилася та підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.7 на звороті 8). Відповідно до Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума / ліміт кредиту, грн. від 0 до 50000 та від 0 до 100000 грн.; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строк надання кредиту протягом одного дня; базова процентна ставка 3,9% в місяць (46,8% річних), 3,7% в місяць (44,4% річних); тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості, не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача, що вона має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача про те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Дата надання відповідачеві вказаної у Паспорті споживчого кредиту інформації зазначена 05.02.2019 року та вказано, що інформація є актуальною та зберігає чинність до 01.07.2019 року, що засвідчено підписом [PERSON] у Паспорті 05.02.2019 року (а.с.8). У відзиві на позов відповідач [PERSON] не заперечила ні факту підписання нею Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 05.02.2019 року, ні факту підписання нею Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 05.02.2019 року. У підписаному відповідачем\~Паспорті споживчого кредиту, як і в Умовах та правилах надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», також визначені основні умови кредитування: тип кредиту, сума кредитного ліміту, що може бути встановлена на кредитну картку, пільгова процентна ставка, базова процентна ставка, реальна процентна ставка, за користування коштами, період користування кредитними коштами, права та обов`язки позичальника щодо порядку повернення кредиту, права позичальника і банку щодо зміни процентної ставки (а.с.7 на звороті 8). Оскільки сторонами було погоджено у Паспорті споживчого кредиту, зокрема мінімальну та максимальну суму кредиту, процентну ставку, розміри\~\~\~\~щомісячного платежу\~\~\~і порядок його нарахування, то суд вважає, що підписання відповідачем [PERSON] . Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту в сукупності з розміщеними на офіційному сайті банку Умовами, Тарифами підтверджує згоду відповідача на укладення договору про надання банківських послуг. Суд вважає, що підписавши проаналізовані вище Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та Паспорт споживчого кредиту, [PERSON] , відповідно до вимог статей\~3,\~627 ЦК України,\~добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року у справі №284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Таким чином, суд установив, що відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та правилами, Тарифами, та підписаним нею Паспортом споживчого кредиту у сукупності складає договір про надання банківських послуг. Так, пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Пунктом 2.1.1.12.3. Умов та Правил встановлено, що погашення кредиту поповнення картрахунку клієнтом в розмірі мінімального обов`язкового платежу здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), відповідач зобов`язаний оплатити винагороди Банку (п.2.1.1.5.6 Договору). Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта (п.2.1.1.5.7 Договору). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, на боргові зобов`язання банк нараховує клієнту проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів у році. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, останній, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, зобов`язаний сплатити банку судовий штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Також, п.2.1.1.12.6.1 Умов і правил передбачено нарахування пені відповідно до встановлених тарифів за борговими зобов`язаннями. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов і Правил, клієнт доручає банку списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, позичальник зобов`язується звернутися в банк для розірвання договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком (п.2.1.1.5.4 Умов та правил). Згідно з п.п.2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором. Крім того, матеріали справи містять докази про те, яке рішення було прийнято банком за Анкетою-заявою відповідача та Паспорту споживчого кредиту та докази про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] . Так, з довідки позивача вбачається, що позивачем за на виконання умов кредитного договору від 05.02.2019 року відповідачеві [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та надані картки: № [NUMBER] , строк дії якої до вересня 2022 року; № [NUMBER] , строк дії якої до березня 2027 року (а.с.47). Вказана обставина підтверджується фото [PERSON] з продуктом (картою) (а.с.46), з якого вбачається, що відповідачеві 05.02.2019 року видано кредитну картку А-Банком, що зафіксовано на камеру. Також, з довідки позивача від 24.12.2021 року за лімітами вбачається, що за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] за період з 05.02.2019 року по 23.12.2021 року встановлені кредитні ліміти: 05.02.2019 року у розмірі 4000 грн. (за ініціативою клієнта); 10.04.2019 року у розмірі 12000 грн. та 13.08.2019 року у розмірі 15000 грн. (за ініціативою банку); 10.01.2020 року у розмірі 1000 грн. (зменшено за ініціативою клієнта) (а.с.48). Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року. До справи АТ «А-Банк» додано деталізовану виписку по картковому рахунку [PERSON] . Так, з виписки про рух коштів за рахунком відповідача за період з 05.02.2019 року по 23.12.2021 року вбачається,\~\~\~\~що [PERSON] отримала кредит, оскільки їй встановлено кредитний ліміт 05.02.2019 року у сумі 4000 грн., регулярно та активно використовувала кредитні кошти, а також вбачається зміна кредитного ліміту, здійснення відповідачем платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів (а.с.49-51). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами спершу була погоджена сума/ліміт кредиту (4000 грн. за ініціативою [PERSON] ), про отримання якого сторони дійшли згоди, на ім`я відповідача відкрито поточний рахунок та відповідач отримала платіжну картку, визначено строк дії цієї картки. Отже, кредит надано [PERSON] шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку. Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідач порушувала умови договору, бо не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки (а.с.5-6), що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. До того ж, суд звертає увагу, що у розрахунку наведено заборгованість по тілу кредиту, по простроченому тілу кредиту, порядок нарахування відсотків, заборгованість по відсотках. При цьому, відсоткова ставка встановлена у розмірі 46,8 %, тобто у розмірі, що зазначений у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту, що проаналізований судом у рішенні вище, яка в наступному зменшена до розміру 40,8% (а.с.5-6). Зобов`язання за договором кредиту від 05.02.2019 року [PERSON] не виконала до цього часу. Заборгованість по\~Договору станом\~на 11.10.2021\~року відповідача\~ [PERSON] \~перед позивачем\~становить 30151,14 грн., з яких: 22801,56 грн. заборгованість за кредитом; 7349,58\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~за користування\~кредитом (а.с.5-6). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом. Відповідач, яка у відзиві зазначила про невизнання позову в цілому, не навела інших розрахунків суми заборгованості. Посилання [PERSON] на те, що відсутня виписка по рахунку, яка б свідчила про встановлений розмір кредитного ліміту та відкритий позивачем відповідачеві кредитний рахунок, використання коштів, всі погашення, заборгованість, нарахування, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем додано виписку по рахунку до заперечень на відзив [PERSON] , які за своїм процесуальним змістом є відповіддю на відзив. Відтак, судом встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, яке підлягає поновленню шляхом задоволення позову. Отже, слід стягнути таку заборгованість в сумі 30151,14 грн. відповідно до положень проаналізованого законодавства та підписаних відповідачем Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд\~\~і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи\~\~чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної\~\~\~в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 2, 4 статті10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду\~на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи\~\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання\~\~або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.16 ЦК України,\~кожна\~особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~\~або\~майнового права\~та інтересу. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~ вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634\~ЦК України, \~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~ Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем доказів на спростування позовних вимог до відзиву на позов не надано. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ «А-БАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.1).

Outcome: approved