Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] \~(позивачка)\~подала до\~суду позовну\~заяву до\~ [PERSON] (відповідач), у якій просить суд: встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034994, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] ; встановити факт, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті; визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 2,1817, у склад якої увійшли три земельні ділянки площами 0,2612 га, 0,2701 га та 1,6505 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №034994, виданого 29.07.2002 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розподіл судових витрат просить не здійснювати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, зокрема, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] та на день смерті разом з ним проживала його дружина [PERSON] . [INFO] помирає мама позивачки [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1817 на території Березівської сільської ради. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №034994 виданий на ім`я [PERSON] . [PERSON] проживала зі своєю матір`ю [PERSON] без реєстрації по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила визначений законодавством строк для прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Позивачка подала на розгляд суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.46). Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти ухвалення рішення на користь позивачки не заперечує(а.с.47). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 14.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.41-42). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] народилася [INFO] , що встановлено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19). [PERSON] одружився зі [PERSON] 20.06.1951, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.20). [PERSON] (позивачка) народилася [INFO] , [PERSON] (відповідач) народився [INFO] . Батьками сторін у справі є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 24.08.1960 та [NUMBER] (а.с.12, 15). [PERSON] одружився з [PERSON] 31.07.1971, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.13). [INFO] у с. Березівка Червоноградського району помирає батько позивачки - [PERSON] , а 23 липня 2013 року помирає мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.07.2012 та серії [NUMBER] ( а.с.16, 18). Згідно довідок №629 та №630 від 30.08.2021 [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка померла [INFO] . Від імені померлої виконком Березівської сільської ради заповіт не посвідчував. Інших зареєстрованих осіб в будинку не було(а.с.23,24). [PERSON] проживала з [PERSON] , до дня смерті останньої, без реєстрації по [ADDRESS] . [PERSON] мала у користуванні земельну частку (пай) згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034994, що встановлено довідками №674 та №677 від 06.09.2001 (а.с.25, 26). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ №034994, виданого на підставі розпорядження Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 12.04.2000 №155 та від 13.05.2002 року № 191 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16873, [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 2,1817 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.29). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено витягом зі Спадкового реєстру №67701090(а.с.28). 01.09.2021 Радехівською ДНК Львівської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини(а.с.22). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Сімейного кодексу України (далі СК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами частини 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] (заявниці) і саме їй належало право на земельну ділянку площею 2, 1817 га, розташовану на території Березівської сільської ради, що підтверджується виданим на її ім`я Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 29 липня 2002 року за №16873. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Березівка Радехівського району Львівської області за життя і до смерті постійно проживала по [ADDRESS] . Разом з нею без реєстрації проживала [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність фактів родинних відносин та спільного поживання між заявницею та [PERSON] і належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №034994, виданого на ім`я [PERSON] . Встановлення зазначених фактів породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved