Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] у квітні 2020 року звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 000, 00 гривень. В обгрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 №806/2926/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки за кадастровим номером 1820885200:10:000:7386 площею 39,8873 га, яка розташована на території Бердичівського району Житомирської області, для сінокосіння, за клопотанням від 03.05.2018. Вважає, що вказаним судовим рішенням доведена протиправність і винність відповідача, тому ця обставина не підлягає доказуванню. Такі дії спричинили йому моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, адже відповідач зобов`язаний був діяти у суворій відповідності з вимогами законодавства. Розгляд його заяви з недотриманням положень законодавства похитнув його віру в державні органи та саму державу. Він змушений був виділяти тривалий час для звернення до юристів та судових органів з метою усунення незаконних перешкод, які чинились працівниками Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. У зв`язку з цим він був позбавлений можливості своєчасно та у повній мірі вирішувати свої побутові проблеми й задовольняти свої людські потреби. Перенесений у зв`язку з неправомірними діями відповідача сильний психологічний стрес, постійне напруження під час судового врегулювання спору призвели до погіршення стосунків з односельчанами, негативно вплинули на його психологічний стан та стосунках у сім`ї. Ухвалою судді від 05.05.2020 прийнято до розгляду позовну заяву, у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Від представника відповідача 02.09.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона повністю заперечила проти задоволення позову та вказала, що права позивача фактично жодним чином не порушено, оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого позивач не міг реалізувати своє право. Спричинення моральної шкоди є необгрунтованим та безпідставним, жодним чином не доведено заподіяння моральної шкоди відповідачем позивачеві чи членам його родини, внаслідок яких їм завдано душевних чи фізичних страждань, погіршення здоров`я тощо. З матеріалів позову не зрозуміло в чому саме полягають неправомірні дії відповідача та позивачем не доведено розмір моральної шкоди тощо (а.с. 16-19). Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подавав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 50). Від представник відповідача також надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 54). Суд дослідив матеріали справи та приходить до висновку про безпідставність позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.05.2018 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки за кадастровим номером 1820885200:10:000:7386 площею 39,8873 га, яка розташована на території Бердичівського району Житомирської області, для сінокосіння. Листом №Г-5081/0-2916/0/22-18 від 25.05.2018 відповідач відмовив [PERSON] у задоволенні вказаної заяви. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі №806/2926/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом №Г-5081/0-2916/0/22-18 від 25.05.2018, у наданні [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо щодо відведення у користування земельної ділянки за кадастровим номером 1820885200:10:000:7386 площею 39,8873 га, яка розташована на території Бердичівського району Житомирської області, для сінокосіння, за клопотанням від 03.05.2018. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання [PERSON] від 03.05.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки за кадастровим номером 1820885200:10:000:7386 площею 39,8873 га, яка розташована на території Бердичівського району Житомирської області, для сінокосіння, із врахуванням встановлених обставин та у відповідності до норм Земельного кодексу України. На виконання рішення суду листом відповідача від 03.09.2018 повідомлено [PERSON] про відсутність можливості задовольнити його клопотання (а.с. 20-21). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] правовою підставою своїх вимог зазначив ст.23 та 1167 ЦК України. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положеннями ст.1173 ЦК України закріплене правило про те, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Частинами 3,5 та 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Однак, [PERSON] не надав доказів заподіяння йому відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру. Сам лише факт ухвалення рішення Житомирським окружним адміністративним судом від 23.07.2018, на яке посилається позивач, не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення йому моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди. Вказаним рішенням Житомирський окружний адміністративний суд визнав протиправними дії відповідача при розгляді клопотання [PERSON] від 03.05.2018, зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути його клопотання від 03.05.2018. Тобто, вказаним судовим рішенням було відновлене порушене право позивача на розгляд його клопотання у відповідності до вимог законодавства. Крім цього, до Корольовського районного суду м.Житомира протягом 2020-2021 років від [PERSON] надійшла значна кількість аналогічних позовів до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди, лише у провадженні судді Сингаївського О.П. в цей період перебувало 46 аналогічних позовів. Ця обставина свідчить про те, що позивач використовує вказану правову ситуацію з метою безпідставного збагачення. Враховуючи те, що позивач зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок, а також те, що розмір шкоди не повинен приводити до безпідставного збагачення особи, суддя приходить до висновку, що обставин, викладених у позові, недостатньо для відшкодування моральної шкоди, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed