Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника- адвоката Іванова А.А. звернулися до суду з позовом до Уманської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві зазначено, що 31.08.2006 [PERSON] у с. Максимівка Уманського району було складено заповіт, який посвідчений секретарем Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за №7. У даному заповіті [PERSON] заповів усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, де б воно не було б і з чого б воно не складалось [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та після його смерті відкрилася спадщина. 15.09.2021 [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) звернулися до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк JI.O. із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом, Волошенюк JI.O. , було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 222/02-31 від 15.09.2021, оскільки, ними було пропущено строк (шість місяців) для подачі заяв про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У позові позивачі просять суд визначити їм додатковий строк терміном в три місяці з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] , будучи повідомленими належним чином про судовий розгляд справи - до суду не з`явилися, проте [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У заяві також просила розглянути справу у відсутність позивачів. Представник позивачів - адвокат Іванов А.А. подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Паланської сільської ради, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання. Однак на адресу суду подав заяву, в якій вказано, що він просить розглянути справу без участі представника сільської ради та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане 03.03.2020 Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м.Київ). 31.08.2006 [PERSON] склав заповіт, що посвідчений секретарем Максимівської сільської ради Уманського району, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, де б воно не було б і з чого б воно не складалось заповів [PERSON] та [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Волошенюк Л.О., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2021, позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на належні їм частки спадкового майна, оскільки пропущено шестимісячний термін, визначений законом для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може йому визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] строк прийняття спадщини пропустили з поважної причини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved