Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивачка) через представника адвоката Супруна Д.В. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - відповідач, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») і просить: визнати виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 69368, вчинений 28.05.2021 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 10426,41 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1484,60 грн. та сплачені судові витрати за юридичні послуги з підготовки позову у розмірі 2500 грн., а всього - 3984,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2021 дізналась про існування виконавчого провадження відносно неї, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 69368, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 10426,41 грн. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. На підставі наданих відповідачем документів із заявою про вчинення виконавчого напису не можна було встановити безспірність вимог відповідача. Відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Згідно поданої заяви представник позивачки [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.С., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, письмові пояснення з приводу позову та відзиву не подали. Заяви, клопотання. 01.02.2022 від відповідача надійшла заява про надання документів, відповідно до якої виконати ухвалу суду від 17.01.2022 не може, оскільки дані документи слугували підставою для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і знаходяться в матеріалах справи нотаріуса. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.01.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 10.02.2022. Витребувано докази. 17.01.2022 ухвалою суду до набрання рішенням законної сили зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованим в реєстрі за № 69368 у виконавчому провадженні № 67931434 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 10424,41 грн. Фактичні обставини, встановлені судом. 11.04.2016 між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу № 34/10367ECLKB12T11, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту. Сума кредиту 3680,49 грн., строк кредитування - 13 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 12 % річних, дата повернення кредиту - 04.05.2017 (а.с. 10 на звороті). 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з посиланням на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1772, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», якому ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 03/11-01-П від 03.11.2020, якому ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 147 від 22.03.2018 за Кредитним договором № 34/10367ECLKB12T11 від 11.04.2016, укладеного між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] . Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2020 по 25.05.2021. Сума заборгованості за кредитним договором № 34/10367ECLKB12T11 від 11.04.2016 становить 9926,41 грн., з яких: три відсотки річних за період з 03.11.2020 по 25.05.2021 в сумі 7780,88 грн.; інфляційні збитки за період з 03.11.2020 по 25.05.2021 в сумі 2145,53 грн. Загальна заборгованість [PERSON] становить загальну суму 10426,41 грн. Правочин зареєстрований в реєстрі за № 69368 (а.с. 9). 17.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. при примусовому виконанні виконавчого напису № 69368, виданого 28.05.2021 приватним нотаріусом про стягнення з боржника [PERSON] коштів на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у розмірі 10426,41 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67931434 (а.с. 12). 17.12.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника та 22.12.2021 винесено постанови про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 13, 14, 15). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально. Вчиняючи 28.05.2021 виконавчий напис № 69368, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 69368 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Крім того, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10426,41 грн., у тому числі, три відсотки річних, інфляційні збитки за період з 03.11.2020 по 25.05.2021, тобто більше ніж за три роки з дня виникнення права вимоги. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 69368 від 28.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 34/10367ECLKB12T11 від 11.04.2016 у розмірі 10426,41 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Відповідно до Ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1075896 від 12.01.2022; товарного чеку від 28.12.2021 (а.с. 7, 19), позивач понесла 2500 грн., витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як передбачено частиною 5 статті 137 ЦПК України, відповідачем не заявлялось. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що у загальному розмірі складає 1488,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Outcome: approved