Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

13.10.2021 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу вказаної справи від 13.10.2021 року головуючим у справі було визначено суддю [PERSON] У зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді у відставку, 31.10.2021 року було призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи і головуючим визначено Холода Р.С. Ухвалою від 01.11.2021 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.04.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з [PERSON] не склалось та фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2020 року. Після припинення шлюбних відносин неповнолітній [PERSON] залишився проживати з позивачем. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 300-500 грн., що є недостатнім для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку. На дитину щомісячно позивач витрачає близько 10 000 грн. З цих підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду. 26.11.2021 року від представника відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] лише частково визнає позов, а саме: 1309 грн. щомісячно, що є 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. При цьому, представник відповідача вказує, що позов є неаргументованим та непосильним для [PERSON] . Щомісячні витрати на дитину у сумі 10 000 грн. жодним чином не доведені матеріалами, долученими до позовної заяви. На цей час відповідач може сплачувати лише зазначену у відзиві суму, так як не має роботи, тому що 15.10.2021 року [PERSON] було звільнено з роботи. Після звільнення останній захворів на коронавірусну хворобу, проходив лікування, у зв`язку з чим досі не зміг знайти інше місце роботи. Крім того, у відповідача на утриманні мається непрацездатна самотня матір - [PERSON] , [INFO] . Стосовно витрат дитини на лікування, як обґрунтування щомісячних аліментних зобов`язань у сумі 5000 грн., то на думку представника відповідача їх необхідно стягувати окремим рішенням суду як додаткові витрати на утримання дитини, що не є аліментами. 06.12.2021 року до суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив на позовну заяву, в якій остання зазначила, що відповідач за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року на утримання дитини надав, приблизно 5 000 грн., що становить по 450 грн. щомісячно і є нижчою сумою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тобто, таким чином [PERSON] ігнорує обов`язок утримувати спільну дитину. Крім того, їй стало відомо, що відповідач на цей час працевлаштувався за кордоном - у Чехії, де отримує, приблизно 1000 Євро на місяць, тому він має можливість сплачувати аліменти у сумі, вказаній у позові. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що відповідач з дитиною проживає в орендованій квартирі, на яку щомісячно витрачається сума у розмірі 5000 - 7000 грн. з оплатою комунальних послуг. [PERSON] працює в рекламного агентстві, де отримує заробітну плату у розмірі від 10 до 15000 грн. щомісячно. Також, дитина після операції отримує підтримуючу терапію, на які також витрачаються певні грошові кошти. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1309 грн., тобто суму, що відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Додатково повідомила, що дійсно відповідач на цей час працює у Чехії на будівництві та інших доходів не має. У подальшому, сторони намагалися дійти до розміру суми аліментів, яка б влаштовувала і позивача і відповідача у даному випадку, проте дійти до такої суми останні не змогли. Водночас, представник відповідача зазначила, що при спілкуванні зі стороною позивача [PERSON] зазначав, що враховуючи отримання роботи, він має можливість сплачувати щомісячно аліменти у сумі 3000 грн., але не більше. Проте, так як [PERSON] не погодилася на вказану суму, то [PERSON] просила суд задовольнити позов лише частково - у сумі, що дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що 18.04.2009 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №166. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.08.2009 року серії [NUMBER] , актовий запис №836. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за підписом голови ЖБК №287 «Радіоприлад-16» від 11.10.2021 року №1. Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , суд виходить з такого. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року складає 2 618 гривень. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Згідно з ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має задовільний стан здоров`я, що дозволяє йому працювати на будівництві, інших дітей на утриманні не має. Факт утримання своєї матері, на думку суду, не є доведеним. Крім того, суд враховує, що представник відповідача вказувала, що [PERSON] має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 3000 грн. Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить його належне утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також часткового визнання відповідачем позову, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.10.2021 року, оскільки, на підставі ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Outcome: partial