Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

28.12.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, згідно якої позивач просить: Визнати дійсним договір купівлі-продажу №114704, який зареєстрований 09.10.2000 року товарною біржею «Українська» між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Визнати за нею - [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , у складі: житловий будинок літ. «А» загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Є», споруди №№ 1,2,7-9. У судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причина не явки суду не відома. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 09 жовтня 2000 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації товарної біржі «Українська» (далі - ТБ «Українська») в м. Білгород-Дністровський, Одеської області (юридична адреса: 252128, м. Київ, вул. Туполева, 17), в письмовій формі був укладений Договір купівлі-продажу нерухомості (далі по тексту «Договір»), зареєстрований 09.10.2000 року на ТБ «Українська» за № 114704, згідно якого я, [PERSON] , купила, а відповідач [PERSON] продала житловий будинок [ADDRESS] , у складі: житловий будинок літ. «А» загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «Е», споруди №№ 1-3(і). На підставі даного Договору за [PERSON] 21.03.2001 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в Білгород-Дністровському МБТІ під № 3-600, інвентаризаційна справа № 750. Тобто у 2000 році вони, сторони Договору, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, уклали договір в письмовій формі, зареєстрували на товарній біржі, отже виконали усі умови договору купівлі-продажу. Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідач [PERSON] передала у власність [PERSON] вказаний житловий будинок, яка сплатила за це її вартість у сумі 12559,00 грн, що підтверджується п.3 Договору, та вселилася у житло. Дані обставини підтверджуються тим, що право власності на даний об`єкт нерухомості зареєстровано Білгород-Дністровському МБТІ на ім`я [PERSON] . Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був, так як біржові договори купівлі-продажу відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті Договору. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст.227 ЦК Української УРСР 1963 року. У листопаді 2021 року позивач підготувала пакет документів, оновила технічний паспорт на житловий будинок, оскільки за цей час частину споруд було знесено, що підтверджується відповідною довідкою, долученою до позову, після чого звернулася до нотаріуса для переоформлення будинку, але їй було відмовлено через те, що попередній Договір не був посвідчений нотаріально. На теперішній час позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном, тому єдиним способом захисту своїх прав та інтересів у останньої залишилося звернення до суду. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Сторони виконали всі умови та вимоги ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що на момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу частини житлового будинку, допущену до обороту на товарній біржі. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved