Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

21.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунку [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , виданий 11.06.2018 року органом 5119, запис 19660812-03598, IBAN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як заробітна плата. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в рамках виконавчих проваджень №51481954, №61434971 виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про накладення арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , виданий 11.06.2018 року органом 5119, запис 19660812-03598, IBAN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як заробітна плата. У зв`язку із чим, з початку квітня 2021 року він не може отримувати належну йому заробітну плату, яка являється єдиним джерелом існування, а також не має можливості сплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг перед відповідачем. Листом Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) було відмовлено у знятті арешту з грошових коштів, що знаходяться на рахунку [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , виданий 11.06.2018 року органом 5119, запис 19660812-03598, IBAN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як заробітна плата, мотивуючи тим, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду, у зв`язку із тим, що виконавчі провадження №51481954, №61434971 завершені та не знаходяться на даний час на виконанні. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно із ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі скінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав (в редакції Закону від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року). Судом встановлено, що в рамках виконавчих проваджень №51481954, №61434971 виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про накладення арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , виданий 11.06.2018 року органом 5119, запис 19660812-03598, IBAN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як заробітна плата. Відповідно до ст. 47 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) передбачалось, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Статтею 22 цього ж Закону встановлювалось, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, до яких не відноситься відсутність виконавчих проваджень, знищених у відповідності до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Згідно листа Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) №51346 від 07.10.2021 року, виконавче провадження №61434971 по виконанню виконавчого листа, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 07.07.2016 року №500/6274/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боргу у розмірі 36152,07 грн. Виконавче провадження №61434971 завершено 27.03.2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Виконавчий документ повернуто стягувачу, борг, виконавчий збір та витрати не сплачено. На виконанні також знаходиться виконавче провадження №51481954 по виконанню виконавчого листа, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 13.06.2016 року №500/7529/2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 50502,81 грн. Виконавче провадження №51481954 завершено 23.06.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Виконавчий документ повернуто стягувачу, бог, виконавчий збір та витрати не сплачено. На даний час боржником не сплачена загальна сума боргу у розмірі 95858,37 грн. У зв`язку із тим, що виконавчі провадження завершені та не знаходяться на виконанні на даний час, запропоновано звернутись до суду із заявою про зняття арешту з коштів. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праві чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно с.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Нормами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 3 даної статті встановлено підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у відкритому виконавчому провадженні. Згідно ч. 5 ст. 59 даного Закону, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, тому позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом про зняття арешту з майна, оскільки інший порядок захисту його прав, а ніж судовий - законодавцем не передбачений. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з банківського рахунку здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду, а тому, у зв`язку з тим, що станом на час розгляду справи будь-яких відкритих виконавчих проваджень у Ізмаїльського відділу\~державної виконавчої\~служби в\~Ізмаїльському районі\~Південного міжрегіонального\~управління юстиції\~(м.\~Одеса), в яких боржником є позивач немає, суд приходить до висновку про те, що усі передбачені законом підстави для існування арешту належного позивачу банківського рахунку - відсутні, оскільки внаслідок цього він обмежений у здійснені права розпоряджатися належним йому банківським рахунком, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved