Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І., у якому просять: визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/8 частина в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/4 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] отримати у приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи, будинок зареєстрований за колгоспним двором, який складається з чотирьох членів, головою якого є [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулись до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 172 від 26 травня 2021 року, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстроване (а.с.16). Згідно довідки від 14 грудня 2021 року № 344, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору. Головою двору являлася [PERSON] , а членами двору були: її дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії довідок №345, 276 виданих 15.12.2021, 19.10.2021, виконкомом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . На день її смерті з нею проживали дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] . На день смерті [PERSON] , яка проживалата та була зареєстрованаза адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали сестра [PERSON] та чоловік сестри [PERSON] (а.с. 14, 15). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 24 травня 2021 року, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 55,4 кв.м., з якої житлова - 34,1 кв.м. (а.с.17-21). Відповідно до висновку про вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , станом на 08.12.2021 становить 72200 (сімдесят дві тисячі двісті) грн (а.с.23). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/4 частки житлового будинку кожному. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в селі Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 1969 року (а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в селі Бутки, Гусятинського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2000 року (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в селі Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в селі Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 28 січня 1972 року (а.с.30). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Заповіту на вказаний житловий будинок [PERSON] за життя не склав. Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області. Заповіту на вказаний житловий будинок [PERSON] за життя не склала. Після її смерті відкрилась спадщина. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за №549/02-31 від 01.12.2021, слідує, що 14.05.2021 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] тітки [PERSON] . Іншими спадкоємцями за законом є сестри спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , які від спадкування належних їм часток спадкового майна відмовилися, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Інші спадкоємці не звертались. Спадкодавець [PERSON] у шлюбі не перебувала. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] відсутнє та не зареєстровано на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи вказане [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) в редакції 1963 року. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За умовами статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із статей 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Дочки померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживали на день смерті матері разом та здійснювали догляд за житловим будинком та прилеглою до нього територією, являються спадкоємцями першої черги за законом та успадкували належну матері 1/4 частку будинковолодіння порівну, тобто, по 1/8 частці житлового будинку з надвірними будівлями. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання: за [PERSON] права власності на 3/8 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , за [PERSON] права власності на 3/8 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , з яких 1/8 частина в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та 1/4 частина, як за членом колишнього колгоспного двору, за [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved