Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

У жовтні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час технічної перевірки 07.03.2018 року було виявлення порушення відповідачем п.3 ПКЕЕН, а саме: підключення від ЩТП 2788 об`єктів непобутового призначення (кафе, продуктовий магазин), який має бути забезпечений окремим обліком та розраховуватися за спожиту електричну енергією за роздрібним тарифом, що відпускається для кожного класу споживачів. За результатами перевірки, складено акт порушення ПКЕЕН № КО39624, від підписання якого [PERSON] відмовився. 18.04.2018 позивачем було проведено засідання комісії по розгляду акту про порушення № КО39624, за результатами якого складно протокол №220 від 18.04.2018 року. Відповідно до протоколу, комісією було прийнято рішення провести нарахування вартості необлікованої електричної енергії за період 183 дні з 06.009.2017 року по 07.03.2018 року по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Вартість необлікованої електричної енергії склала 48 049,17 грн. [PERSON] висловив незгоду з рішенням та комісії та підписав протокол. В зв`язку з тим, що [PERSON] не сплатив вартість необлікованої електричної енергії, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» просить суд позов задовольнити , стягнути з відповідача 48 049,17 грн.,нарахованих за необлікованої електричну енергію, 3% річних у розмірі 4 928, 64 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 11 318,12 грн. та судовий збір. Ухвалою Києво-Святошинський районний суд Київської області від 22.10.2021 року відкрито провадження. 01.12.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, зазначає, що електрична енергія на об`єкті відповідача обліковувалась у відповідності до показів засобів обліку NP06№01794898 та є врахованою, зазначеним розрахунковим засобом. Крім того зазначає, що позивачем не зазначено відомостей щодо обсягу необлікованої електричної енергії, не вказаний пункт та формулу Методики за якою був проведений розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії. Просила відмовити в задоволені позову. Також 01.12.2021 року від представника відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій зазначено, що підставою звернення позивача до суду є невиконання [PERSON] оплати розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії за актом про порушення № КО39624 від 07.03.2018 року, який був отриманий Відповідачем 18.04.2018 року. Відповідно до п.8.2.7. ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку, а отже строк сплати отриманого відповідачем розрахунку становив до 18.05.2018 року включно. Враховуючи положення ст.257, 261 Цивільного кодексу перебіг позовної давності тривалістю у три роки за для захисту свого порушеного права, почався для позивача 19.05.2018 року та закінчився 19.05.2021 року. Враховуючи викладене, представник відповідача просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог та відмовити в задоволені позову. 11.02.2022 року надійшли пояснення позивача на заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Посилаючись на п.12 розділу "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України, Постанову Кабінету Міністрів України № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19", просив відмовити в задоволені заяви про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Також 11.02.2022 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.01.2022 року № 346/20.3/7-22, як доказ правомірності здійснення Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 07.03.2018 №КО39624. В судове засідання 15.02.2022 учасники справи не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Позов підтримав та просив суд задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову заперечувала та просила суд відмовити. У зв`язку з неявкою у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з розподілення електричної енергії на території Київської області. 10 березня 2017 року між [PERSON] (споживачем) та електропостачальником ПАТ "Київобленерго" було укладено договір користування електричною енергією № 200900255 на об`єкт -житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Умовами Договору визначена дозволена потужність на рівні 130 кВт, очікуване електропостачання на місяць 300кВт год. 03 вересня 2020 року було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (далі НКРЕ) 4 травня 2006 року № 562 (далі Методика), які були чинними на час виникнення спірних правовідносин Судом встановлено, що 07.03.2018 року представниками ПАТ "Київобленерго" за результатами перевірки дотримання [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, було складено акт про порушення № КО39624. Даним актом зафіксовано наступне порушення: підключення від ЩТП 2788 об`єктів непобутового призначення (кафе, продуктовий магазин), який має бути забезпечений окремим обліком та розраховуватися за спожиту електричну енергією за роздрібним тарифом, що відпускається для кожного класу споживачів. Зі змісту акта вбачається, що такий складено у присутності споживача, який від підпису відмовився. Доказів протилежного відповідачем не подано. На засіданні комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН 18.04.2018 року вказаний акт був розглянутий,Відповідачу здійснено нарахування вартості необлікованої електричної енергії за період 183 дні з 06.09.2017 року по 07.03.2018 року по тарифах, що діяли протягом періоду порушення . Вартість не облікованої електроенергії склала 48 049,17 гривень. У пункті 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (1357-99-п) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку. Згідно з пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (1357-99-п) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Пунктом 1.1. Методики встановлений порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до п.1.2.Методики передбачено, що Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Пунктами 3.3.-3.7 Методики наведені формули згідно з якими здійснюється розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії на підставі порушень, вид яких передбачений п.3.1. цієї Методики Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилаєтья як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Судом приходить до висновку, що в порушення п. 53 Правил користування електричною енергією для населення у розахунку до протоколу №220 від 18.04.2018 року позивачем не зазначено відомостей щодо обсягу необлікованої електричної енергії, не вказаний пункт та формула Методики за якою був проведений розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії. Крім того, у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.01.2022 року № 346/20.3/7-22 зазначено, що згідно з протоколом засідання комісії інформаційно-консультаційного центру від 28.03.2019 №4/5 комісією було прийнято рішення, в якому зокрема зазначено "4. Перерахувати суму 48 049,17 грн по акту № К 039624 про порушення ПКЕЕН від 07.03.2018 у пропорційному співвідношенні відповідно до побутових та непобутових потреб з врахуванням п.5.1.2.21 ПРРЕЕ. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки наданий позивачем розрахунок вартості необлікованої електроенергії не є правовою підставою для стягнення відповідної суми та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Cтосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. За змістом норми частини 1 статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 у справі № 6-152цс14). Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-75цс15, формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не лише з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Згідно з частин 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. У поданій заяві відповідач зазначає, що протокол №220 від 18.04.2018 року, складений за результатами розгляду акту про порушення, разом з розрахунком величини вартості недорахованої електричної енергії, отримано відповідачем 18.04.2018 року. Відповідно до п.8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку. Отже, строк сплати отриманого відповідачем рахунку становив до 18.05.2018 року. Виходячі зі змісту ст.256. 257,261 Цивільного кодексу, пребіг позовної давності тривалістю у три роки задля захисту свого порушеного права, почався для позивача 19.05.2018 року та становив до 19.05.2021 року. Однак, суд звертає увагу, що пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого триває в даний час. Враховуючи викладене, «ДТЕК Київські регіональні електромережі», звернувшись до суду 22.10.2021, дотрималось строку позовної давності, який в силу наведеного продовжено з 12.03.2020.

Outcome: dismissed