Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2011 року на її користь на утримання дитини з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі: 450 гривень щомісяця до повноліття дитини- до [INFO] . З часу ухвалення рішення дитина подорослішала, потребує додаткових витрат на забезпечення та розвиток, а визначеного розміру аліментів є недостатньо для забезпечення потреб дитини. На підставі викладеного просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі: 2\~500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копії ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, при цьому, 18.01.2022 року (вх. № 1221) звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить збільшити аліменти до 2\~500 гривень (а.с.23). Відповідач [PERSON] , також звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в розмірі 2\~000 гривень, просив врахувати скрутне матеріальне становище (а.с.24). Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням позивачем та відповідачем заяв щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, заяву відповідача про часткове визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Також, матеріалами справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2011 року (справа № 2-2570/11) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень щомісяця і до повноліття сина, а саме до [INFO] . Звертаючись до суду з позовом, про збільшення розміру аліментів позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, у позивача збільшились витрати по утриманню сина, дитина виросла та потребує додаткових витрат необхідних для забезпечення потреб: навчання, розвитку, продуктів харчування тощо. Вирішуючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін по справі, становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Судом враховується, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального становища платника аліментів. Однак, судом також врахованого, що платник аліментів має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного відповідач суду не надав, а розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини, а також те, що чинним законодавством чітко встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що слід, збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із встановлених обставин справи необхідно дійти висновку, що у позивача збільшились витрати на утримання дитини, неповнолітній [PERSON] , потребує додаткових витрат на забезпечення навчання, харчування та дозвілля, а з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дітей, слід дійти висновку, що належним та справедливим розміром аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде 2\~000 гривень на місяць, що відповідатиме інтересам дитини, і водночас таким, що не порушить права та інтереси, як відповідача так і позивача у справі. Визначений, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2011 року розмір аліментів на утримання дитини, на сьогодні не відповідає як приписам ч. 2 ст. 182 СК України, так і ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, оскільки є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і раніше визначений розмір одноособово покладає на позивача зайвий тягар по утриманню спільної з відповідачем дитини, що також не ґрунтується на змісті ст. 180 СК України. Судом враховуються відсутність доказів на підтвердження позовних вимог, та разом з цим, судом враховується заява відповідача про часткове визнання позовних вимог. Так, за приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Разом з цим, з урахуванням заяви про часткове визнання позовних вимог, суд виходить з того, що стягуваний розмір аліментів є недостатнім та таким, що суперечить приписам ч. 2 ст. 182 СК України, так і ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, у справах, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Тому судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial