Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

08 квітня 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» створена у квітні 2012 року з метою експлуатації котельні, що знаходиться по [ADDRESS] , та прилеглих до неї теплових мереж. Позивач має право проводити господарську діяльність у сфері теплопостачання, зокрема, виробляти теплову енергію, транспортувати вироблену енергію магістральними тепловими мережами та постачати її різним категоріям споживачів. Позивач перебуває у процедурі банкрутства. Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради 10 вересня 2020 року прийняв рішення про забезпечення Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» теплом споживачів, підключених до мереж котельні на [ADDRESS] . До жовтня 2020 року позивач надавав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігрів води) [PERSON] , яка проживає у квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Протягом червня 2017 року - вересня 2020 року відповідачем спожито послуг з централізованого опалення у розмірі 31981,82 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не вносила плати за комунальні послуги, станом на 31 січня 2021 року виникла заборгованість у сумі 31981,82 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надану послугу з централізованого опалення у сумі 31981,82 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до суду подано заяву, в якій представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки про розрахунки за надані комунальні послуги протягом періоду червня 2017 року - січень 2021 року, [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , має заборгованість за послугу з централізованого опалення у загальному розмірі 31981,82 грн (а.с.5). Позивач надсилав на адресу відповідача рахунок про оплату заборгованості (а.с.6). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» є юридичною особою, державна реєстрація юридичної особи проведена 05 квітня 2012 року, перебуває у стані припинення з 04 грудня 2020 року (а.с.7-10). Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія», відповідно до ліцензій, що видані на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22 червня 2012 року №235 (переоформлено рішенням від 01 вересня 2015 № 2251), здійснює господарську діяльність: виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії); транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії (а.с.11-14). Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 10 вересня 2020 року № 943 «Про забезпечення теплом споживачів, підключених до мереж від котельні на [ADDRESS] » вирішено, зважаючи на перебування Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» у процедурі банкрутства, Державному міському підприємству «Івано-Франківськтеплокомуненерго» укласти із споживачами, підключеними до мереж котельні на [ADDRESS] угоди відповідно до законодавства (а.с.15). 06 жовтня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» складений акт пломбування вузла обліку теплової енергії в житловому будинку (а.с.16). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 22\~956.41 грн задоволений, стягуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» 22\~956.41 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 800,00 грн судового збору (а.с.17-18). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.19). Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2021 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» 4946,50 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 172, 37 грн. понесених витрат по сплаті судового збору (а.с.78-85). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. У відповідності до пункту 18 даних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 21 вказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Судом встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться на території діяльності позивача, а отже, забезпечується тепловою енергією від котельні, що знаходиться на [ADDRESS] . Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже, позивач надавав послуги з централізованого опалення відповідачу. Внаслідок неналежного виконання споживачем, відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем за період з червня 2017 року по вересень 2020 року у загальному розмірі 31981,82 грн. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідачем, унормованого частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за послуги теплопостачання не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Судом встановлено, що квартира, в яку позивач надавав послуги, належить відповідачу на праві спільної часткової власності, тому заборгованість за послугу з централізованого опалення необхідно стягувати відповідно до належної відповідачу частки у квартирі та з врахуванням того, що у відповідача зареєстровано право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] . При цьому суд зауважує, що [PERSON] як споживач зобов`язана оплачувати за житлово-комунальні послуги. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 12845 від 19 березня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 27). Позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 567,50 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до статей 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 526, 527, 530, 546, 610-612 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial