Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Державне агентство меліорації та рибного господарства України звернулось з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Обґрунтовуючи позов вказувало, що згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 12.12.2018 року №002926 та №002916 [PERSON] , спільно з [PERSON] , 12.12.2018 року приблизно о 17 год. 30 хв. на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с. Вітрянка Дністровського району Чернівецької області, грубо порушуючи правила рибальства, здійснювали незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме сіткою ставною у кількості 1 шт., виловивши водні біоресурси (рибу) в кількості: лящ 7 од., судак 1 од., рак річковий 12 од. Своїми діями відповідачі грубо порушили пункт 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства від 15.02.1999 року №19 та статтю 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2019 року в справах №722/344/19 та №722/345/19 [PERSON] та [PERSON] визнано винуватими у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.85 КУпАП. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідачі заподіяли шкоду рибному господарству України в сумі 2006 грн. («лящ», у кількості 7 екз., вартістю - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 1190 грн.; «судак», у кількості 1 екз., вартістю - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 510 грн.; «рак» у кількості 12 екз., вартістю - 1,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25,5 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 306 грн.). Посилаючись на норми Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про тваринний світ», статей 1166, 1190 ЦК України позивач просив стягнути солідарно з відповідачів шкоду, заподіяну спільними діями внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 2006 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість звернулася до суду з письмовою заявою розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не звились, однак звернулись до суду з письмовими заявами розглянути справу без їх участі, при цьому позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечили щодо задоволення позову. Положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов Державного агентства\~меліорації та\~рибного господарства\~України обґрунтований і підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч.1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 (зі змінами та доповненнями) «Про практику розгляд у цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2019 року в справах №722/344/19 та №722/345/19 [PERSON] та [PERSON] визнано винуватими у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.85 КУпАП. Згідно вказаних постанов, 12.12.2018 року [PERSON] , спільно з [PERSON] , приблизно о 17 год. 30 хв. на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с. Вітрянка Дністровського району Чернівецької області, грубо порушуючи правила рибальства, здійснювали незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме сіткою ставною у кількості 1 шт., виловивши водні біоресурси (рибу) в кількості: лящ 7 од., судак 1 од., рак річковий 12 од. Своїми діями відповідачі грубо порушили пункт 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства від 15.02.1999 року №19 та статтю 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначається відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Таким чином, внаслідок вчинення протиправних дій, відповідачі заподіяли шкоду рибному господарству України, здійснивши незаконний вилов риби, а саме незаконним виловом водних біоресурсів видів: «лящ», у кількості 7 екз., вартістю - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 1190 грн.; «судак», у кількості 1 екз., вартістю - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 510 грн.; «рак» у кількості 12 екз., вартістю - 1,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25,5 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 306 грн.. Всього на загальну суму 2006 грн. Згідно зі статтями 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», шкода, яка заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає відшкодуванню у повному обсязі та стягується до місцевого бюджету. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved