Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.09.2014 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різне бачення сімейного життя та ведення домашнього господарства, вони втратили почуття взаємної любові та підтримки. З жовтня 2020 року подружні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказаних неповнолітніх дітей, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, 17.02.2022 року її представник, адвокат Боб`як М.Ю. подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його та позивача відсутності (а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з`явився, 16.02.2022 року його представник, адвокат Костів Р.Я. електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання разом із заявою [PERSON] , в яких вказано, що [PERSON] позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 43, 44). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.12.2021 року призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] 1 місяць строку на примирення (а.с. 37). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 01.09.2014 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківській області, актовий запис № 26 (а. с. 3). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, не примирилися в призначений судом строк та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін [PERSON] , суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з позивачем. Поряд з тим, згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки сторін - [PERSON] з позивачем слід відмовити, оскільки вона вже досягла вказаного віку і самостійно визначає своє місце проживання. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial