Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

12.01.2021 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП [PERSON] про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна. В обгрунтування своїх вимог представник позивача [PERSON] [PERSON] зазначає, що 14 грудня 2020 року [PERSON] отримав вимогу про усунення порушень основного зобов`язання за вих. № 27426 від 09.12.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Зі змісту даної вимоги вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» придбало право вимоги заборгованості по Договору про надання споживчого кредиту № 63СМБ-АПЗ від 04.09.2008 року на підставі договору №2302/К/3 про відступлення прав вимог від 31.08.2020 року, укладеному з Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК». Договором від 30.06.2010 року відбулася передача активів кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Зобов`язання за кредитним договором № 63СМБ-АПЗ від 04.09.2008, який укладений між ТОВ «Укрпромбанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , забезпечено іпотечним договором №63/Zcмбіп-08 від 04.08.2008 року. Іпотечний договір №63/Zcмбіп-08 від 04.08.2008 року нібито укладений між іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та іпотекодавцем [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, Самсонюк O.A. Предметом вищезазначеного договору іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер 5610100000:01:059:0046), що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка, яка є предметом іпотеки, належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія РВ № 052682) від 25 жовтня 2004 року, виданого згідно рішення Рівненської міської ради від 07.07.2004 року, №950. Представник позивача вважає, що отримана вимога є безпідставною, оскільки позивач [PERSON] не підписував іпотечний договір №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року. Підпис на іпотечному договорі №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року в графі «Іпотекодавець» виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, відповідний підпис навіть візуально відрізняється від підпису самого позивача. Позивач, як власник нерухомого майна, не є ні позичальником, ні іпотекодавцем по кредиту та не перебував і не перебуває в будь-яких договірних відносинах з відповідачем. Більше того, [PERSON] тривалий час не знав про існування спірного договору іпотеки, який нібито підписаний від його імені. У позові представник позивача зазначає, що позивач [PERSON] не укладав іпотечний договір №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року із ТОВ «Укрпромбанк» та не виступав майновим поручителем. Належна позивачу земельна ділянка (кадастровий номер 5610100000:01.059:0046, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га.), ніколи ним не передавалася в іпотеку. За таких обставин, існування обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно порушує права та законні інтереси [PERSON] . Оскільки, позивач не підписував спірний договір іпотеки, він є неукладеним, а тому були відсутні підстави для внесення запису про іпотеку та обтяження нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Просить скасувати запис про іпотеку № 13691822, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі іпотечного договору №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008, серія та номер: 3125, видавник: ТОВ «Укрпромбанк», припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за кадастровим номером 5610100000:01:059:0046, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га, номер запису про обтяження: 13691723, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 3125, виданий 04.09.2008 приватним нотаріусом Самсонюк O.A., заборона зареєстрована в реєстрі за №3126 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на користь [PERSON] витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції. 10 лютого 2021 року представником відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» надісланий до суду відзив на позов, у якому він зазначає, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки останнім дійсно 04.08.2008 року був підписаний іпотечний договір №63/Zcмбіп-08, окрім того в цей же день [PERSON] склав заяву, в якій повідомив керуючого регіональної філії ТОВ «Укрпромбанк» про те, що земельна ділянка нікому не здається в оренду. У той же день, 4 вересня 2008 року, між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем було укладено акт приймання - передачі документів, які підтверджують право власності Іпотекодавця на предмет застави. Зазначений документ підписаний [PERSON] 4 вересня 2008 року, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та позивачем було укладено Договір № 10-Z/20-017-00224 добровільного страхування заставного майна фізичних осіб, предметом якого, відповідно до п. 6.1, 6.2 є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим за цим Договором майном. Застрахованим майном згідно з цим Договором є земельна ділянка, площею 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім того вказує, що рішенням Апеляційного Суду Рівненської області від 7 жовтня 2013 року у справі № 1715/1083/12 було вирішено в рахунок погашення 295314 грн. 13 коп. заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 63СМБ-АПЗ від 04 вересня 2008 року, з яких: 230 302, 29 грн. - заборгованість за кредитом, 58995.42 грн. - заборгованість за відсотками, 3743,86 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 2272,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення платежів за кредитом, звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке належить [PERSON] , яке є предметом договору іпотеки №63/Zcмбіп-08 від 04 вересня 2008 року, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер 5610100000:01:059:0046), загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору припиненим відмовити. Тобто, [PERSON] у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки був не тільки відповідчем, але й заявляв зустрічний позов про визнання іпотечного договору припиненим. Окрім того, представник відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» заявив клопотання про застосування до вимог [PERSON] строку позовної давності, оскільки позивач був обізнаний про укладений ним іпотечний договір з 04.08.2008 року. Просить відмовити в задоволенні позову, застосувати строк позовної давності. 18 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача [PERSON] вказує, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки позивачем, як власником земельної ділянки, пред`явлено негаторний позов про усунення перешкод в користуванні належним йому майном, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Окрім того зазначає, що документи, на які посилається у своєму відзиві представник відповідача, такі як заява на ім`я керуючого філії ТОВ «Укрпромбанк», акт приймання-передачі документів та договір страхування від 04.08.2008 року не є підтвердженням факту підписання іпотечного договору позивачем [PERSON] , а навпаки свідчать про те, що підписи у цих документах виконані іншою особою. Просить відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» про застосування строків позовної давності. 01 березня 2021 року до суду надійшли заперечення представника відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» на відповідь на відзив представника позивача [PERSON] [PERSON] , в яких представник відповідача зазначає, що предметом даної справи є скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна, а не усунення перешкод в користуванні належним позивачу майном. Негаторний позов та його юридична природа не мають нічого спільного із заявленими позивачем вимогами в цій справі, адже іпотека не обмежує права власника в частині користування майном. Окрім того, представник відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» зазначив, що сам факт пред`явлення у 2013 році позовної вимоги про визнання іпотечного договору припиненим свідчить про те, що [PERSON] не тільки був обізнаний про наявність оспорюваного договору, але і визнавав його умови. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2021 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 лютого 2021 року. Визначено сторонам строк для подачі відзиву на позов, відповіді, заперечень, пояснень. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] , призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України у Рівненській області, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 19 серпня 2021 року до суду надійшов висновок експерта від 10.08.2021 року за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у цивільній справі № 569/486/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП [PERSON] про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 21 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року залучено ФОП [PERSON] до участі у даній справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року підготовче провадження\~у справі\~за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП [PERSON] про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна закрито.Призначено справу до судового розгляду по суті на 26 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» Бовгиря О.П. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, підтримав пояснення дані у відзиві та заяву про застосування строків позовної давності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Олена Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, своїх пояснень на позов [PERSON] не подала. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. Захист цивільних прав - це передбачені\~законом\~способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені\~законом\~матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як встановлено судом, 04 вересня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №63/Zcмбіп-08, відповідно до п.1.1 якого Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №63СМБ-АПЗ від 04.09.2008 (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо) (надалі Кредитний договір), укладеним між Іпотекодержателем і фізичною особою підприємцем [PERSON] , за умовами якого останній зобов"язаний Іпотекодержателю по 03 вересня 2018 року включно, повернути кредит у розмірі 30000 доларів США 00 центів, сплатити проценти за користування ним у гривнях у розмірі 11,5 % річних, у євро у розмірі 15,0 % річних, у доларах США у розмірі 16,0 % річних, у доларах США, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (надалі - Основне зобов"язання). Відповідно до п. 1.2 даного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме, земельна ділянка (кадастровий номер 5610100000:01:059:0046), що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га. Цільове призначення предмету іпотеки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія РВ № 052682) від 25 жовтня 2004 року, виданого згідно рішення Рівненської міської ради від 07.07.2004 року, №950 земельна ділянка з кадастровим номером 5610100000:01:059:0046 в [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Як встановлено судом із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 13691822 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі іпотечного договору №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року, внесено запис про іпотеку, серія та номер: 3125, видавник: ТОВ «Укрпромбанк». Відповідно до договору про передачу Активів та Кредитних зобов"язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року було передано Ативи та Кредитні зобов"язання Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Відповідно до п.4.1, 4.2 вказаного договору в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку Права Вимоги за Кредитними та Забезпечувальними Договорами, що забезпечують виконання Кредитних зобов"язань перед Національним Банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов"язаннях. Внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку Прав вимоги до Боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимогати (замість Укрпромбанку) від Боржників, належного та реального виконання обов"язків за Кредитними та Забезпечувальними Договорами. Як вбачається із ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2021 року у справі № 1715/1083/12 31.08.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено договір №2302/К/3 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №63СМБ-АПЗ та за іпотечним договором №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року. \~За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,\~від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди\~(частина перша\~статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16 цього Кодексу\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 145/2047/16/ц від 16 червня 2020 року а також звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що у даній справі предметом доказування є відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення спірного правочину та безпідставність у зв"язку з цим внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про іпотеку», в редакції чинній на час укладення спірного іпотечного договору, потечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про скасування запису про іпотеку №13691822, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі іпотечного договору №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року серія та номер: 3125, видавник: ТОВ «Укрпромбанк» та припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за кадастровим номером 5610100000:01:059:0046, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посилаюсь на те, що іпотечний договір він не підписував, умови його не погоджував. Як встановлено судом із висновку експерта Рівненського НДЕКЦ МВС Чабана С.М. №СЕ-19/118-21/5926-ПЧ від 10.08.2021 року, який виконаний на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 21.05.2021 року підпис у графі «Іпотекодавець» на іпотечному договорі №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року, що укладений між іпотекодержателем ТОВ «Укрпромбанк» та іпотекодавцем [PERSON] , виконаний не [PERSON] . На експертизу експерту надано, зокрема, іпотечний договір №63/Zcмбіп-08 від 04.09.2008 року, зразки підпису [PERSON] : -вільні, виконані в додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії від 26.10.2010 р. №3475, в оригіналі Проекту землеустрою від 26.05.2008 року №668-3 на 21 арк., в оригіналах технічної документації гр.. [PERSON] за 2015 рік в 2-х примірниках:1-примірник на 20 арк.; 2- примірник на 15 арк. -експериментальні, виконані на 5-ти аркушах білого паперу, формату А4. Порядок призначення та проведення експертиз встановлений Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та науково-методичними\~рекомендаціями з\~питань підготовки\~та призначення\~судових експертиз\~та експертних\~досліджень (надалі\~ Методичні\~рекомендації), що затверджені Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 Відповідно до п. 1.1 Методичних рекомендацій об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Відповідно до п. 1.3. Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи. Відповідно до п. 1.8 розділу 1 Методичних рекомендацій як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів. Як вбачається із Додатку № 1 до висновку експерта «Ілюстративна таблиця» у ньому міститься лише 3 зображення підписів [PERSON] з яких один підпис той який міститься в оспорюваному [PERSON] іпотечному договорі. Інші 2 зображення підписів ті, що виконані в додатку № 1 до Договору постачання електричної енергії від 26.10.2010 року № 3475 та у проекті землеустрою від 26.05.2008 року № 668-3. Тобто, висновок експерта грунтується на порівняльному дослідженні лише 1 умовно-вільного підпису (на оспорюваному договорі іпотеки) та 2 вільних підписів При цьому, ані експериментальні зразки на 5 аркушах, які були відібрані у позивача в судовому засіданні, ані оригінали технічної документації гр. [PERSON] за 2015 рік в 2-х примірниках: 1 примірник на 20 арк; 2 примірник на 15 арк.. експертом взагалі не досліджувалися, хоча такі були в його розпорядженні. Суд вважає, що недотримання експертом при проведені експертизи Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень та порушення вимог Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень, є підставою для визнання висновку недопустимим та неналежним доказом у справі. Разом із тим, як вбачається із постанови Рівненського апеляційного суду від 16 березня 2021 року рішенням Апеляційного Суду Рівненської області від 7 жовтня 2013 року у справі № 1715/1083/12 було вирішено: в рахунок погашення 295314 грн. 13 коп. заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 63СМБ-АПЗ від 04 вересня 2008 року, з яких: 230 302, 29 грн. - заборгованість за кредитом, 58995.42 грн. - заборгованість за відсотками, 3743,86 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 2272,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення платежів за кредитом, звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке належить [PERSON] яке є предметом договору іпотеки №63/Zcмбіп-08 від 04 вересня 2008 року, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер 5610100000:01:059:0046), загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору припиненим відмовити. Тобто позивачем [PERSON] заявлялись позовні вимоги про визнання іпотечного договору припиненим, при цьому сам факт укладення такого договору, в тому числі із підстав його не підписання, ним не оспорювався. Суд підтримує доводи представника відповідача, зазначені ним у відзиві на обгрунтування своїх заперечень проти позову, про те, що позивач був обізнаний про факт укладення договору іпотеки, оскільки ним в той же день, 04.08.2008 року було укладено акт приймання-передачі документів, які підтверджують право власності Іпотекодавця [PERSON] на предмет застави, який підписаний позивачем, 4 вересня 2008 року, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та позивачем було укладено Договір № 10-Z/20-017-00224 добровільного страхування заставного майна фізичних осіб, предметом якого, відповідно до п. 6.1, 6.2 є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим за цим Договором майном, яким є земельна ділянка, площею 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір є чинним, [PERSON] не оспорювався. Відповідно до ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як зазначає у своїй постанові від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 Верховний Суд з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Зважаючи на те, що жодних інших доказів на доведення своїх позовних вимог представником позивача [PERSON] [PERSON] не подано, а докази, що подані ним та оцінені судом разом з іншими доказами, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України на предмет їх допустимості, належності та достатності не дають підстав для висновку про те, що на укладення спірного іпотечного договору було відсутнє волевиявлення [PERSON] , суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Що стосується заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", Слостіна А.Г. про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно достатті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц. Зважаючи на не доведення позивачем вимог позову та відмову в позові по суті, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позивача суду не подано, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до вимог п.2 ч.2\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed