Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

15 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа № 2-638/10, виданого 29.06.2010 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З врахуванням уточнених позовних вимог, позовна заява мотивована тим, що 18.09.2008 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2010 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, 17.06.2010 року було видано виконавчий лист № 2-638/10, про стягнення аліментів на утримання Єлизавети в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на дату подачі даного позову у позивача на утриманні перебуває його дружина - [PERSON] , [INFO] , новонароджений син [PERSON] [INFO] , пасинок - [PERSON] , [INFO] , та непрацездатна бабуся - [PERSON] , [INFO] . Позивач працює по найму, але його доходи не дають можливості в повному обсязі сплачувати аліменти та утримувати родину. За таких обставин, позивач просить суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, копію відповідної ухвали отримано позивачем 27.11.2021 року (штрих-кодовий ідентифікатор № 5110001234941), копію відповідної ухвали та позов з додатками отримано відповідачем 28.11.2021 року (штрих-кодовий ідентифікатор № 5110001234992). (а.с.20,21). 10 січня 2022 року на веб-сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області опубліковано повідомлення сторонам по справі про відкриття провадження у даній цивільній справі. (а.с.24,25). Тобто, дотримуючись вимог ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Відповідач відзив до суду не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталася. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 109, та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.32). Із копії виконавчого листа № 2-638/10, виданого 29 червня 2010 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 291, 21 серпня 2021 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 листопада 2021 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 723, вбачається, що [INFO] у відповідача народився син - [PERSON] . (а.с.11). Із довідки, виданої 10.11.2021 року виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за вих. № 1951, вбачається, що до складу сім`ї позивача входять: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , 2021 р.н., пасинок - [PERSON] , 2015 р.н., які проживають без реєстрації по [ADDRESS] . (а.с.9). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином вказаним вище виконавчим листом був встановлений обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання своєї дитини - [PERSON] , [INFO] , та визначено їх розмір. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у разі зміни сімейного стану платника аліментів, він може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів, що може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). Щодо обставин про перебування на утриманні позивача непрацездатної бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою, постійно хворіє, отримує невеликий розмір пенсії, через що потребує сторонньої допомоги, в тому числі й по господарству, то суд не бере їх до уваги, оскільки заявник не підтвердив вказаний факт належними засобами доказування, що передбачається ч.1 ст.81 ЦПК України. На підставі викладеного, враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, є істотними та достатніми для зміни визначеного за рішенням суду розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку позивача на тверду грошову суму у розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим необхідно позов задовольнити в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Outcome: approved