Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (Код СДРПОУ 37988155. Адреса: вулиця Челюскіна. 1, Дніпро. Дніпропетровська область, 49000) за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиною казначейського рахунку на його користь 5 000 гр. 00 коп. (п`я ть тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування зазначених вимог посилається на те, що 18.07.2021 року Поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Синельпиківського районного управління поліції старшим сержантом поліції Дмитрюк Антоном Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 222470 від 18.07.2021. якою на нього [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гри. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Не погоджуючись із правомірністю винесеної постанови серії БАБ № 222470 від 18.07.2021 року, він у встановленому законом порядку звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із позовом про визнання протиправною та скасування вказаної постанови. Так, рішенням Петротропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2021 року у справі № 188/1006/21 адміністративний позов [PERSON] до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3. Синельниківського районного управління поліції старшого сержанта поліції Дмитрюк Антона Олександровича, Головного управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 222470 від 18.07.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) і рішень. Внаслідок незаконного притягнений його до адміністративної відповідальності, що відбулося у результаті незаконних дій Поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Синельниківського районного управління поліції старшого сержанта поліції Дмитрюк Антона Олександровича, щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 222470 від 18.07.2021р., яка була визнана протиправною та скасована рішенням ІІетропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2021р. у справі № 188/1006/21, йому була заподіяна моральна шкода, для відшкодування якої він звернувся із даним позовом до суду. Заподіяння моральної шкоди полягало у приниженні його честі та гідності як водія; у спричиненні моральних переживань зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення (близько годний доводив свою невинуватість під час винесення постанови), а потім у судових засіданнях доводити протиправність рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності; у порушенні нормального способу життя, оскільки він змушений був шукати адвоката для представництва власних інтересів у суді, а також підлаштовувати особистий час для зустрічей зі своїм захисником та для відвідування судових засідань у справі № 188/1006/21. Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву відповідно до якої просить заявлені вимоги задовольнити, та слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився направив до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, справу слухати у відсутність його представника. Судом встановлено, що дійсно відповідно до постанови серії БАБ № 222470 від 18.07.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гри. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2021 року 11.08.2021 року у справі № 188/1006/21 за позов [PERSON] до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3. Синельниківського районного управління поліції старшого сержанта поліції Дмитрюк Антона Олександровича, Головного управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 222470 від 18.07.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) і рішень. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 зазначеної статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст.1176 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільно-правового правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд врахувавши конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, враховано тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та вважає справедливим визначити суму моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., а в іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити за наведених вище підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial