Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.12.2021 звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що 11.06.2011 позивач уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблений актовий запис № 16. Від цього шлюбу у них народились доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вони з відповідачем проживають в спільному будинку, але відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхніх неповнолітніх дітей. Діти знаходяться на її утриманні, позивач працює в ОЗЗСО «Любешівський ліцей» Любешівської селищної ради Волинської області на посаді практичного психолога, де отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на забезпечення дітей необхідним. Відповідач ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивач звертає увагу суду на те, що крім щоденних витрат коштів на потреби дітей її старша донька [PERSON] потребує постійного медичного обстеження та контролю, а відповідно і значних коштів на лікування, оскільки має підтверджений медичний діагноз Медулобластома хробака лівої півкулі мозочка. Тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. З урахуванням наведеного вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 12.01.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки не має можливості прибути у судове засідання. Просить позовні вимоги задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.29). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с.28). Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, яка самостійно в достатній мірі не може їх забезпечувати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З наданих суду стороною позивача доказів вбачається, що відповідач [PERSON] інших утриманців не має, обставин, які б свідчили про його непрацездатність та неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини відповідачем не доведено. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх дітей суд враховує як матеріальне становище позивача, відповідача, і вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. При цьому, на переконання суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду (20.12.2021) і до досягнення дітьми повноліття. Такий визначений судом розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в розмірі 908,00 грн., тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial