Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що у жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 26 жовтня 2017 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 жовтня 2017 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 17 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 14 вересня 2021 року утворилася заборгованість, що становить 49631,37 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку і просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Користуючись своїм правом, відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 24 січня 2022 року, де просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Не визнаючи позовні вимоги, відповідач вказує на недоведеність факту укладення договору між ним та банком, оскільки оригіналу кредитного договору, що дозволив би встановити дійсний зміст його істотних умов, позивачем не надано. Паперова копія електронного документа унеможливлює ідентифікацію його підписантів, а зміст не захищений від правок. Зазначає, що не заперечує договір виключно через те, що він міг бути укладений в електронній формі, але заперечує його через те, що він дійсно в електронній формі укладений не був, адже відсутній підписаний обома сторонами оригінал у дату укладання. Надані позивачем паперові копії електронного документа без електронних цифрових підписів сторін не є належними доказами та просив витребувати оригінал договору. Крім того, вказував, що позивачем не надано доказів надання відповідачу примірника оригіналу договору, а тому вважає, що він не може бути зобов`язаний виконувати умови, із якими не був фактично ознайомлений. Долучена позивачем анкета-заява не містить умов кредитування, жодних умов кредиту відповідачем заявлено та погоджено не було, зокрема, неустойку, підвищені відсотки, комісії. Наданий позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] не може підтверджувати існування кредитної заборгованості, надання йому кредитних коштів, оскільки не є документом первинного бухгалтерського обліку. У той же час нараховані суми не відповідають законодавству України та загальним засадам цивільно-правових відносин, а сума погашення за наданим кредитом перевищує суму нарахувань, які банк взагалі не мав права нараховувати. Надані позивачем витяги з умов обслуговування рахунків фізичної особи, тарифів, з огляду на їх мінливий характер як внутрішнього правового акту кредитора, не можна вважати складовою кредитного договору. 31 січня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив АТ «Універсал Банк», де позивач, заперечуючи доводи відзиву, просить задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості. Щодо отримання картки та укладення договору про приєднання боржника 26 жовтня 2017 року до Умов обслуговування рахунків фізичної особи у АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank шляхом підписання анкети-заяви, позивач зазначає, що згідно п. 3 анкети-заяви від 26 жовтня 2017 року відповідач підтвердив ознайомлення із складовими договору та отримав їх примірники у мобільному додатку, при цьому, до банку із незгодою про зміни Умов та правил не звертався та продовжував користуватися карткою, а отже із ними погодився. У банку використовується електронний договір та застосування електронного підпису. Укладення між банком та відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладеність договору. Крім того, правова природа договору приєднання полягає у тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Боржник висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку шляхом застосування клієнтом та банком електронного підпису при першому вході у застосунок «monobank». Без погодження у мобільному застосунку із умовами та правилами надання банківських послуг неможливим є проведення є будь-яких інших наступних операцій. Твердження боржника про відсутність ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, про відсутність умов кредитування спростовуються накладеним у застосунку «Monobank» боржником електронним підписом. Без погодження у мобільному застосунку з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливим вхід у головне меню застосунку та наступне проведення банківських операцій, зокрема, з отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача; так за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 78762,25 грн, тоді як витрат здійснено на суму 128393,62 грн, а отже сума неповернутих коштів становить 49631,37 грн. 07 лютого 2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив [PERSON] , які за своїм змістом фактично дублюють доводи відзиву на позовну заяву. Однак, крім іншого, відповідач вважає, що надана банком виписка про рух коштів по картковому рахунку не є ані касовим документом, ані документом первинного бухгалтерського обліку, а наявність рахунку не означає наявності заборгованості. Розмір встановленого кредитного ліміту, згідно відповідної довідки, суперечить визначеному позивачем розміру загального залишку заборгованості за наданим кредитом, відповідно заявленим позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом установлено, що 26 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 жовтня 2017 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11). На підставі укладеного договору відповідач 26 жовтня 2017 року отримав кредит у розмірі 17000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № IBAN [NUMBER] . Спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , строком дії до квітня 2024 року. Згідно ст. 628 ЦК України, ураховуючи п.п 2.2 п. 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Метою підписання\~договору є\~необхідність ідентифікації\~підписанта,\~підтвердження згоди\~підписанта з\~умовами договору,\~а також\~підтвердження цілісності\~даних в\~електронній формі.\~Якщо є\~електронна форма\~договору,\~то і\~підписувати його\~потрібно електронним\~підписом,\~оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем згідно його анкети-заяви від 26 жовтня 2017 року для нього згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані [PERSON] у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві від 26 жовтня 2017 року, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг наступні дії для укладення електронного договору кредиту у мобільному додатку є неможливим. Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт відповідачем запропонованих їй умов кредитування. Отже заповненням\~анкети-заяви\~відповідач підтвердив\~прийняття відповідних\~умов надання\~кредиту,\~а також\~засвідчив,\~що він\~повідомлений кредитодавцем\~у встановленій\~законом формі\~про всі\~умови,\~повідомлення про\~які є\~необхідним відповідно\~до вимог\~чинного законодавства\~України.\~Іншого [PERSON] не доведено, а судом не встановлено. Суд вважає, що позивач надав суду належним чином завірену паперову копію договору, обґрунтованих сумнівів у його достовірності не виникає, а тому слід дійти висновку про відповідність наданих позивачем паперових копій електронних доказів вимогам процесуального законодавства, а позиція відповідача з цього приводу є лише власним тлумаченням положень чинного законодавства з метою захисту своїх інтересів та уникнення відповідальності за порушення виконання зобов`язань. З огляду на вказане суд не вбачає підстав для витребування оригіналу електронного договору. При цьому також відмічає, що витребування оригіналів електронних доказів є правом суду. Не є порушенням норм процесуального права недослідження оригіналу електронних доказів за наявності в матеріалах справи паперових копії цих доказів за відсутності обґрунтованих сумнів у їх відповідності оригіналу (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-20329св19).\~ Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до підпунктів 4.3, 4.8.1 пункту 4 розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» між сторонами погоджено, що здійснені з використанням коду доступу до додатка операції визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток, інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (підпункти 3.1, 3.4, 3.5 пункту третього Розділу ІІ Умов). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах (підпункт 5.9 пункту 5 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.11 Розділу ІІ Умов клієнт зобов`язаний сплачувати банку щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий клієнтом платіж як визнання клієнтом даного штрафу у розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 5% від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,2% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,4% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Також передбачений розмір комісії. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах (підпункти 5.15-5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.16 пункту п`ятого Розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. За підпунктом 5.17 Розділу ІІ Умов у випадку настання істотного порушення зобов`язань клієнтом банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У разі якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу, зазначена у повідомленні вимога банку втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити зазначений в абзаці першому цього пункту строк, але не більше ніж до 210 календарних днів з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу (підпункт 5.18 Розділу ІІ Умов). Якщо істотне порушення зобов`язань клієнтом не буде усунуто протягом зазначеного у підпункті 5.18 строку, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом з урахуванням відсотків та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100,00 гривень та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання (підпункт 5.19 Розділу ІІ Умов). Відповідно до підпункту 5.23 пункту 5 Розділу ІІ Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів. Прострочене зобов`язання відповідача зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором сягало понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі підпункту 5.16 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення ним як клієнтом зобов`язань. Уся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до підпунктів 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 26 жовтня 2017 року станом на 14 вересня 2021 року становить 49631,37 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Неналежне виконання позичальницею своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, тому порушене право підлягає поновленню шляхом безумовного стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Однак суд не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який банк просить стягнути на його користь з відповідача, позивач до позовної заяви надав анкету-заяву від 26 жовтня 2017 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань тарифи, паспорт споживчого кредиту, а також виписку\~по рахунку відповідача, з якого вбачається, що [PERSON] користувався грошима, розплачувався за товари та все ж частково погашав заборгованість за кредитним договором. Слід звернути увагу, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.\~9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, на спростування аргументів відповідача, слід зазначити, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц. Разом із тим, надані позивачем тарифи та паспорт споживчого кредиту містять зауваження про те, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже зазначені документи містять узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. В свою чергу, анкета-заява, підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату відсотків, комісії банку та штрафів, саме по собі підписання відповідачем тарифів та паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 01 січня 2019 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також виписки по рахунку слідує, що за рахунок тіла кредиту уже з 01 січня 2019 року стягувалися: відсотки за користування кредитом та штрафи за порушення зобов`язань, розмір яких сторонами не узгоджувався, і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку та виписки по рахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки на суму 46730,53 грн, штраф за порушення зобов`язання 1050,00 грн. Тобто в загальному це становить 47780,53 грн. При цьому суд вважає обґрунтованим включення в тіло кредиту витрат на розстрочку, оскільки така послуга визначена підписаними відповідачем Умовами та правилами надання банківських послуг з можливістю придбати товар, розбивши його оплату на відповідну кількість платежів у межах дійсного кредитного договору. Використання цієї послуги та отримання таким чином кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином простим математичним розрахунком доводиться, що відповідачем не було погашене тіло кредиту у розмірі 1850,84 грн ( 49631,37- 47780,53), що фактично отримане ним у вигляді кредиту. Ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку. Відтак позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку 1850,84 грн заборгованості за кредитом. Крім того відповідно\~до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивач судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 84,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial