Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

01 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і на весь період її непрацездатності. Позовні вимоги мотивувала тим, що 10 серпня 2002 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] відділом РАЦС м. Сміла Черкаської області було зареєстровано шлюб. 02 червня 2009 року, укладений між ними з відповідачем шлюб, був розірваний. Перебуваючи у шлюбі, у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Після розірвання укладеного між нею та відповідачем шлюбу, останній став проживати окремо і при цьому відмовлявся надавати матеріальну допомогу на виховання та забезпечення дитини. Тому, у квітні 2013 року вона звернулася з позовом до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з [PERSON] аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 16 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та 750 грн. додаткових витрат щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 квітня 2013 року. [INFO] їх донька [PERSON] досягла повноліття. Проте 02 липня 2021 року медико-соціальною експертною комісією при первинному огляді встановлено [PERSON] 1 групу інвалідності безтерміново. При цьому як зазначено у довідці до акта огляду МСЕК, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги, повністю залежна від сторонніх осіб. З висновку судово-психіатричного експерта №315 від 27 серпня 2021 року вбачається, що у [PERSON] виявляються прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку, дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез (F- 72.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), через що на теперішній час вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, і за своїм психічним станом не може бути присутньою та надавати пояснення при розгляді справи в суді. З огляду на вказані фактичні обставини рішенням Смілянського міськрайонного суду [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном над нею. Водночас відповідач як батько непрацездатної доньки самоусунувся від надання не тільки фізичної допомоги по догляду за нею, а і, після досягнення нею повноліття, жодної фінансової допомоги не надає, що і змушує її як опікуна в інтересах підопічної звернутися до суду із цим позовом та просити суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її, користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і на весь період її непрацездатності. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, в відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 липня 2003 року народження. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №703/2471/21, що набрало законної сили 23 листопада 2021 року, [PERSON] визнано недієздатною та призначено позивача опікуном над нею. Встановлено, що [PERSON] , має першу групу інвалідності з дитинства, безстроково, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, повністю залежна від сторонніх осіб. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки, яка має інвалідність І «А» групи з дитинства, та за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст.7 Сімейного кодексу України. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка має інвалідність з дитинства. Суд вивчивши надані докази, та враховуючи норми діючого законодавства, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Відповідно до ч.2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 600 грн. документально підтверджених судових витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved