Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

01.12.2021 до суду звернулася позивачка з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що є власницею квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована, але більше десяти років не проживає за даною адресою її невістка [PERSON] , [INFO] . Відповідачка комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей відповідачки у квартирі не має. Оскільки реєстрація відповідачки перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме : квартирою [ADDRESS] , в зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. 08.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором міни від 21.05.2004. (а.с.9). Згідно з будинковою книгою в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 1975 року народження, [PERSON] , 1996 року народження. (а.с.12-13). За відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 03.12.2021 № 15-11/10272 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.19). Згідно з актом ПП «СІБ» від 30.11.2021 перевіркою встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1975 року народження, але фактично в даній квартирі не проживає з травня 2010 року. (а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселилася у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї (невістка власника домоволодіння) і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц). Враховуючи, що відповідачка, колишня невістка позивачки, понад рік не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивачки та визнання [PERSON] права користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved