Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

30.08.2021 представник позивача звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідачів, солідарно, на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий газ, що виникла у період з 01.02.2018 по 19.06.2018 в розмірі 11000 грн., інфляційні витрати в розмірі 2646,11 грн., 3% річних в розмірі 1193,19 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн., в рівних частках з кожного. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказувала, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.02.2018 по 19.06.2018, за адресою: [ADDRESS] , поставлено природного газу на загальну суму 13652,23 грн. Відповідачами частково сплачено вартість спожитого газу, а саме на суму 2638,79 грн. 19.06.2018 за адресою споживачів припинено постачання природного газу, згідно акта про усунення порушення № 285 від 19.06.2018. Станом на дату звернення позивача до суду заборгованість перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» складає 11000 грн., яку відповідачі в добровільному порядку не сплачують. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме 2646,11 грн. інфляційні втрати та 1193,19 грн. 3% річних. Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.11.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в якому він вказував про невизнання позову та просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову вказував про невідповідність розміру заборгованості вказаному в позові та в повідомлення про заборгованість станом на 22.05.2018 отриманому ним, а також про неузгодженість в показах лічильника газу. Крім цього, відповідач вказував на не надіслання йому пропозиції про погашення боргу та реструктуризації заборгованості, відсутність між ним та постачальником договору про постачання природного газу за вище вказаною адресою, відсутність його підпису в типовому договорі доданому до позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, отримавши позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження по справі (а.с. 38-40), до суду повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, відзиву не подали. Відповідач [PERSON] надавала суду клопотання про зобов`язання позивача направити їй позов з додатками, але вказане клопотання залишено судом без задоволення, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки позов з додатками надсилався відповідачу, про що матеріали справи містять розписку (а.с. 38). Представник позивача [PERSON] в ході судового засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначала, що нею надано уточнений розрахунок заборгованості, що містить виправлення технічної помилки на яку звертав увагу відповідач. Пояснювала, що вимоги пред`явлено до трьох відповідачів, кожен з яких зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , будь-яких повідомлень щодо жодного із вказаних відповідачів про припинення ними користування газом за вказаною адресою, про зміну власника домоволодіння або необхідність уточнення даних споживачів, постачальнику не надавалося. Згідно даних, як оператора, так і постачальника газу, відповідачі є споживачами газу за вказаною адресою, частково сплачували заборгованість за поставлений газ, що свідчить про визнання ними боргу, більш того, саме відповідачем [PERSON] підписано акт про відключення домоволодіння від газопостачання, ним отримано повідомлення про наявність заборгованості в 2018, що на переконання представника свідчить про належність вказаних осіб до споживачів, кожен з яких несе солідарну відповідальність за погашення такої заборгованості. Додатково вказувала, що не оформлення відповідачами [PERSON] та [PERSON] спадкових прав на вищевказаний будинок, наявність у них спору щодо вказаного майна, про що зазначав відповідач [PERSON] , не може бути підставою для не виконання обов`язків щодо сплати заборгованості за спожитий природний газ. Також зазначала, що факт існування договірних відносин між ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та відповідачами, як споживачами газу за вказаною адресою, підтверджується фактом його фактичного споживання, що було припинено лише у 2018 році та фактом часткового погашення заборгованості за спожитий газ, що узгоджується з нормами чинного законодавства. Стверджувала, що жоден з відповідачів не звертався до постачальника з метою отримання письмового примірника договору постачання природного газу. Відповідач [PERSON] в ході судового засідання, доповнюючи свої заперечення проти позову, пояснював, що будинок [ADDRESS] до 2011 року належав їх з [PERSON] , матері. В 2011 році їх мати померла та за його згодою у вказаному будинку проживала інша особа, а він [PERSON] здійснював сплату комунальних платежів за вказаною адресою, в тому числі й за газ. Спадкові права на вказаний будинок не оформив, хоча вважав себе власником даного майна, про що вказав у судовому засіданні та що слідує з його заяви про витребування доказів, де він зазначав про необхідність надання договору постачальника з ним, як власником житлового будинку (а.с. 79). В 2017 році повернувся його брат [PERSON] , який заявив про рівність їх прав як спадкоємців на вказаний будинок та почав в ньому проживати, що ним не заперечувалося. Жоден з них спадкових прав на майно не оформив. Пояснював, що він та його дружина зареєстровані у вказаному будинку, про існуючу заборгованість за газопостачання він був обізнаний, отримував відповідне повідомлення в 2018 році та був присутній при відключенні газопостачання від будинку, підписував акт відключення. Однак, вважав, що оскільки він та його дружина у вказаному будинку в спірний період не проживали, тому не мають нести тягар сплати вказаної заборгованості, вважав, що постачальник має розшукувати його брата [PERSON] та вирішувати питання проведення оплати з ним. При цьому, на питання суду [PERSON] підтвердив, що після смерті матері до постачальника не звертався з заявами про переоформлення договору, про повідомлення даних щодо споживачів за вказаною адресою, його не проживання за вказаною адресою, а також не звертався до постачальника з заявою про отримання письмового примірника договору постачання природного газу, при цьому фактично такий газ постачався до даного об`єкта та частково оплачувався ним. Вказував, що ним додатково проведена оплата даної заборгованості, але доказів вказаному не надав, хоча принципи цивільного судочинства судом роз`яснювалися. Вислухавши пояснення учасників провадження, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачам постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи набрали чинності 27.11.2015. судом застосовуються норми вказаних правил, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Примірник такого типового договору долучений до матеріалів справи (а.с. 14). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням\~статей 633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до\~п.\~5\~розділу ІІІ\~Правил постачання\~природного газу,\~в редакції\~чинній на\~дату існування\~спірних правовідносин,\~якщо відбулась\~зміна власності\~на об`єкт\~постачання природного\~газу,\~приєднаний до\~газорозподільних систем\~Оператора ГРМ,\~новий власник\~повинен самостійно\~звернутися до\~постачальника з\~відповідною заявою-приєднанням\~до договору\~постачання природного\~газу. У випадку зміни персоніфікованих даних побутовий споживач звертається до постачальника природного газу, з яким укладено договір постачання, із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних. Якщо подані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача дані потребують уточнення, постачальник протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення даних. За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності в 10 грудня 2017 року, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як вказував відповідач [PERSON] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав матері відповідачів [PERSON] та [PERSON] , яка померла в 2011 році [PERSON] , що також узгоджується з даними повідомлення про припинення газопостачання (а.с. 12) складеного на її ім`я. Після смерті матері, як вказував [PERSON] , він вважав себе власником даного будинку, хоча документально вказане право не оформив, що підтверджується даними реєстру прав на нерухоме майно, який не містить даних про зареєстроване право на вказаний будинок. Разом з тим, як вказував [PERSON] він дозволяв проживати у вказаному будинку іншим особам, здійснював оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, в тому числі за газопостачання, тобто фактично прийняв на себе функції законного володільця вказаного будинку. Однак, [PERSON] , будучи зареєстрованим у вказаному будинку з дружиною [PERSON] та його братом [PERSON] , до постачальника газу з заявою про зміну персональних даних власника (користувача) будинку не зверталися, не повідомляли про зміну складу споживачів газу за вказаною адресою, про припинення газопостачання на об`єкт, та не подавали заяви про видачу їм копії письмового договору постачання природного газу на вказаний об`єкт, хоча таким газом фактично користувалися до 19.06.2018, тобто до моменту його відключення, що зафіксований актом № 285 (а.с. 13). Факт реєстрації місця проживання кожного із відповідачів за вищевказаною адресою підтверджується довідками Лозуватської сільської ради (а.с. 20-22), наявними у постачальника газу даними щодо зареєстрованих осіб (а.с. 9), згідно яких особовий рахунок за вказаною адресою [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] (а.с. 10). Як слідує з розрахунку заборгованості за вказаною адресою: [ADDRESS] , останній платіж здійснено в серпні 2019 року. Як вказував в ході судового засідання відповідач [PERSON] він здійснював часткову плату за газопостачання та саме він отримав повідомлення про припинення газопостачання від 22.05.2018, що свідчить про його обізнаність з існуючою заборгованістю, що ним визнано в судовому засіданні. Саме [PERSON] 19.06.2018 був присутнім на вказаному об`єкті під час здійснення відключення газопостачання до домоволодіння, що підтверджується актом № 285 від 19.06.2018 та визнано ним в ході судового засідання. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі, відповідно до вищевказаних норм законодавства, за встановлених судом обставин, є споживачами природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , про припинення ними користування природним газом за вказаною адресою не повідомляли постачальника, продовжували користуватися природним газом до моменту його відключення та були обізнані про існуючу заборгованість, частково сплачували її, що знайшло своє підтвердження в судовому засідання. Твердження відповідача [PERSON] щодо не віднесення його та його дружини [PERSON] до споживачів газу за вказаною адресою, суд розцінює критично, оскільки сам лише акт про не проживання вказаних осіб за даною адресою (а.с. 93-94), не спростовує їх статусу як споживачів, оскільки вони за вказаною адресою зареєстровані, [PERSON] вважає себе співвласником спірного будинку, саме він отримував попередження про наявність заборгованості, був присутній як споживач при припинення газопостачання до об`єкта та частково сплачував заборгованість. Більш того, довідка з їх фактичного місця проживання не містить інформації про період з якого вони проживають за вказаною адресою, а акти складені депутатом сільської ради в 2022 році, за відсутності будь-яких свідків зокрема сусідів, з посвідченням факту не проживання відповідачів за вказаною адресою з 2006 року, за відсутності будь-яких даних щодо того, з якого часу вказаний депутат здійснює свої функції та з яких джерел йому відомо про факт не проживання відповідачів у вказаному будинку з 2006 року, на що звертав увагу суду представник позивача, враховуючи визнання відповідачем факту отримання за вказаною адресою кореспонденції, зокрема повідомлення про наявність заборгованості в 2018 році, присутності при відключенні газопостачання від будинку 19.06.2018 року та отримання [PERSON] та [PERSON] судових повісток саме за вказаною адресою, адресою їх місця реєстрації, вищевказані акти депутата суд не вважає достовірними доказами в розумінні ст. 79 ЦПК України, для спростування факту споживання останніми природного газу за вищевказаною адресою. Його доводи про те, що з 2017 року за вказаною адресою проживає його брат [PERSON] та саме він має сплачувати заборгованість, суд розцінює критично, виходячи з вище викладеного, а також з норм чинного законодавства, яке закріплює солідарну відповідальність споживачів послуг, якими є всі дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача. В період з 01.02.2018 по 19.06.2018 за вищевказаною адресою поставлено природного газу на загальну суму 13652,23 грн., переплата на початок періоду складала 13,44 грн., споживачами сплачено 2638,79 грн., у результаті чого, утворилася заборгованість у розмірі 11000 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості з інформацією про оплату (а.с. 10). Доказів на спростування вказаної інформації суду не надано. Твердження відповідача [PERSON] про здійснення ним додаткової оплати, існування боргу в меншому розмірі, перед судом не доведено, що не позбавляє його права надати відповідні документи постачальнику та зарахувати таку оплату, в рахунок погашення боргу, за умови наявності такої оплати. Відповідно до Акта № 285 від 19.06.2018 за вищевказаною адресою працівниками «АТ «Криворіжгаз» здійснено відключення газопостачання, при цьому зафіксовано покази лічильника на час складання акта - 04710,128 м3. (а.с. 13), що повністю узгоджується з даними розрахунку заборгованості (а.с. 10). Твердження відповідача щодо неузгодженості суми заборгованості пред`явленої до стягнення та суми вказаної в попередженні про відключення, суд розцінює критично, оскільки в період з дати складення попередження до дати відключення відбувалося споживання газу, що підтверджує зміна показів лічильника (а.с. 12-13). Твердження відповідача\~ [PERSON] \~щодо відсутності\~обов`язку сплачувати\~заборгованість за\~поставлений газ,\~у зв`язку\~з відсутністю\~у нього\~договору з\~постачальником,\~суд розцінює\~критично,\~оскільки по-перше\~факт існування\~договірних відносин\~підтверджено фактом\~споживання такого\~газу та\~його часткової\~оплати,\~по-друге\~за отриманням\~паперового договору\~споживач до\~постачальника не\~звертався,\~що ним\~підтверджено в\~судовому засіданні,\~а сама\~лише відсутність\~у споживача\~такого договору\~не звільняє\~його від\~обов`язку оплатити\~спожиті комунальні\~послуги у\~виді поставленого\~природного газу. Аналогічний висновок сформовано в постанові Великої палати Верховного суду 2 справі № 712/8916/17-ц від 07.07.2020. Твердження відповідача про неповідомлення про існуючу заборгованість, відсутність пропозиції укласти договір реструктуризації заборгованості, як підставу для відмови у позові, суд розцінює критично, оскільки про факт заборгованості відповідач був повідомлений ще в 2018 році, перед відключенням газу, що ним визнано, та навіть будучи обізнаним про існуючу заборгованість, звернення позивача до суду з вказаним позовом, він її не сплатив. Ініціювання укладення договору реструктуризації є правом споживача, а не обов`язком постачальника. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та 3% річних, заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.02.2018 по 19.06.2018 склала 12300 грн., в послідуючому зменшилася до 11000 грн., на яку позивачем нараховані інфляційні втрати до серпня 2021 року 2646,11 грн. та 3% річних 1193,19 грн. (а.с.11). З огляду на те, що відповідачами порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, що має наслідком виникнення заборгованості, яка є грошовим зобов`язанням, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.02.2018 по 19.06.2018 в розмірі 11000 грн., інфляційні втрати в розмірі 2626,11 грн. та 3% річних у розмірі 1193,19 грн. Оскільки позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн., які підлягають стягненню з них в рівних частинах (а.с.8).

Outcome: approved