Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ротмістрівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , якій на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.24 га в адмінмежах Мельниківської сільської ради. Позивач стверджує, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після дружини, спадщину він прийняв шляхом спільного проживання, однак одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, в направленій на адресу суду заяві сільський голова просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позов визнав в повному обсязі. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області померла [PERSON] . Як встановлено із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] померла з 24 липня 1971 року перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 170050 від 11 листопада 2004 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.24 га в адмінмежах Мельниківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий № 7123785200:02:000:0056. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2021 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.12.2021 інформація про заведення спадкової справи іншим нотаріусом відсутня. З довідки Ротмістрівської сільської ради від 16 листопада 2021 року встановлено, що [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] . Як на день смерті [PERSON] , так і на даний час в господарстві без реєстрації з 1992 року постійно проживає її чоловік [PERSON] 05 січня 2022 року державний нотаріус у своїх письмових роз`ясненнях, виданих на ім`я [PERSON] , повідомила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. З довідки сільської ради та повідомлення нотаріуса вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцями першої черги, що прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved