Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі за №33622, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №008-20153-280513 від 28.05.2013 у розмірі 9305.39 грн., таким, що не підлягає виконанню, вказуючи, що нотаріусом порушено процедуру видачі виконавчого напису, а саме нотаріусом не перевірено безспірність вимог і строк позовної давності. Крім того, кредитний договір був укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк», про відступлення останнім права вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» позивачу нічого не відомо, при цьому, кредитний договір не посвідчувався нотаріально. На підставі викладеного позивач просить визнати напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 21.12.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань до суду не надавав. Приватний нотаріус подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавав. Враховуючи дані обставини та вимоги ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні правовідносини. 28.05.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №008-20153-280513 у вигляді заповненої анкети-заяви, на підставі якої отримав кредит. 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №33622, згідно якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (який є правонаступником ПАТ «Дельта Банк») заборгованості за кредитним договором №008-20153-280513 від 28.05.2013 у розмірі 9305.39 грн. 23.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження №67643443 з приводу примусового виконання виконавчого напису №33622 від 07.10.2021. Відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Неотримання позивачем вимоги об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливість надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Також, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5). У даному випадку, відомостей, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, суду не надано. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. № 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] №008-20153-280513 від 28.05.2013 не посвідчувався нотаріально. Крім того, суду не надано документів на підтвердження відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Росвен Інвест Україна» за вказаним кредитним договором, що було би також підставою для отримання відповідачем права із зверненням до нотаріуса з вимогою про видачу виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. З огляду на те, що кредитний договір нотаріально не посвідчувався, а також те, що відповідач та третя особи на виконання свого процесуального обов`язку не надали суду підтвердження повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги, наявність заборгованості перед Банком та безспірності заявлених банком вимог, враховуючи заперечення позивача, звернення стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості перед банком у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved