Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-20 00:00:00

Представник позивачів адвокат Косинська Л.В. у березні 2021 року звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування та стягнення моральних збитків, яким просить стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на користь [PERSON] збитки, завдані в результаті залиття квартири в сумі 94242,70 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., витрати за надання правової допомоги в розмірі 10000,00 грн., а також витрати за проведення оцінки та судовий збір, а також стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» на користь [PERSON] збитки, завдані в результаті залиття квартири в сумі 47121,30 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., витрати за надання правової допомоги в розмірі 10000,00 грн., а також витрати за проведення оцінки та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності відповідно 2/3 та 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 13.01.2021 року трапилось залиття квартири позивачів. Внаслідок залиття квартири позивачів було пошкоджено: кімнату площею 24,8 кв.м., - плями від залиття по периметру стелі 15 кв.м., відшарування декоративної штукатурки (венеціанки) опорядження короба стелі 0,5 кв.м., відшарування шпалер на стінах 1 кв.м., деформація паркету на підлозі 1.кв.м., відшарування багету короба сталі 2 /п., кухню площею 8,1 кв.м., відшарування шпалер на стінах 4 кв.м, відшарування багету короба стелі 4 м/п., тріщина волосяна на укосі вікна, плями від залиття по периметру стелі 4 кв.м., про що свідчить акт № 12 від 20.01.2021 року про залиття. Крім того, зазначили, що відповідно до акту огляду пошкоджень оздоблення та меблів після залиття квартири складеного 26.01.2021 року, оцінювачем [PERSON] було встановлено пошкодження, що відображені у звіті про оцінку збитків № 42/21 від 13.02.2021 року. Зазначили, що внаслідок залиття квартири позивачів, їм було завдано матеріальну шкоду в розмірі 141364,00 грн., згідно звіту про оцінку збитків № 42/21 від 13.02.2021 року проведеного ФОП « [PERSON] ». Оскільки будинок [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача, який здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ГВП) та інших систем у будинку [ADDRESS] , а тому позивачі вважають, що через недотримання вимог законодавства відповідачем, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» позивачам було завдано матеріальну шкоду в зазначеному розмірі яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачами були понесені витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 20000,00 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3271,70 грн. які мають бути стягнуті з відповідачів. Крім того, зазначив, що не зважаючи на встановлену актом про залиття вину, відповідач відмовляються усунути завдані збитки та сплатити компенсацію, тому позивачі вимушений користуватись пошкодженою квартирою, що суттєво вплинуло на психоемоційний стан і здоров`я позивачів. Розмір моральної шкоди позивачі оцінюють у сумі 10000,00 грн. кожному. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2021 р. було відкрито провадження по справі. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 30.04.2021 року подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 12.03.2007 року та свідоцтва про право власності на спадщину за законом виданого 20.05.2017 року позивачу [PERSON] належить на праві власності 2/3 частини квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 17, 19). Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 12.03.2007 року 1/3 частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON] 20.01.2021 року комісією в складі інженера [PERSON] , матра технічної дільниці [PERSON] , мастра ремонтної дільниці [PERSON] ЖЕД № 8-9, було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі Центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання про залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до вказаного акту встановлено, що причиною залиття є пошкодження лежакового трубопроводу мережі центрального опалення на горищі над квартирою № 20 у зв`язку із значним перевищенням терміну ефективної експлуатації мережі центрального опалення будинку ( т. 1 а.с. 21). Крім того, вказаним актом було зафіксовано, що в результаті залиття в квартирі № 20 було пошкоджено: кімнату площею 24,8 кв.м., - плями від залиття по периметру стелі 15 кв.м., відшарування декоративної штукатурки (венеціанки) опорядження короба стелі 0,5 кв.м., відшарування шпалер на стінах 1 кв.м., деформація паркету на підлозі 1.кв.м., відшарування багету короба сталі 2 /п., кухню площею 8,1 кв.м., відшарування шпалер на стінах 4 кв.м, відшарування багету короба стелі 4 м/п., тріщина волосяна на укосі вікна, плями від залиття по периметру стелі 4 кв.м. Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України). Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачів сталося не з вини власників квартири № 6 стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростував. Так, відповідно до вимог статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Звертаючись з позовом до суду, позивачі просить відшкодувати за рахунок відповідача матеріальну шкоду в розмірі 141364,00 грн., яка заподіяна внаслідок залиття квартири, оцінка заподіяної шкоди визначена позивачем згідно звіту № 42/21 про оцінку збитків від 13.02.2021 року складеного ФОП « [PERSON] » (т. 1 а.с. 59-66). Враховуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири позивачів сталось саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», оскільки будинок [ADDRESS] перебуває на його балансі, яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ГВП) та інших систем у будинку [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивачем не визнавався розмір матеріальних збитків, який був завданий внаслідок залиття квартири, ухвалою суду від 24.06.2021 року по даній справі було призначено будівельно-технічну судову експертизу. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 21820/21-43 від 01.10.2021 року вартість ремонтно-бедівельних робіт, які необхідно виконати в приміщеннях квартири [ADDRESS] становить 87727,20 грн. (т. 1 а.с. 178-201). А тому суд приходить до висновку про стягнення саме з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» завданої матеріальної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 58487,73 грн., а на користь [PERSON] 29239,47 грн., відповідно до їх часток у праві власності. Як вбачається з акту прийому-передачі виконаних робіт від 13.02.2021 року позивачами сплачено за проведення експертного дослідження грошові кошти в сумі 3000,00 грн., які підлягають стягненню з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» на користь позивачів. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то суд встановлено наступне. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував на те, що йому завдано моральної шкоди, що проявилася у порушенні нормального ритму життя, у негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Відчуття постійного дискомфорту, всі ті незручності, які змушені були терпіти позивач та члени його сім`ї, суттєво похитнули його нервову систему. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми. Оскільки діями відповідача, позивачам спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного їм майна,

Outcome: partial