Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

24 вересня 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник зазначив, що 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого з усіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/2836/82/108158, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування «Під заставу нерухомості» у сумі: 20000 доларів США 00 центів строком до 13.06.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язався надати Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору суми Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісій згідно умов Договору та тарифів Кредитора, а також виконати інші обов`язки, визначені умовами Кредитного договору. \~ \~ \~ \~ Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 6.1. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу Кредитора. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до умов п. 7.2. Кредитного договору Позичальник також зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами в валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.3.3. Кредитного договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.3.3. Договору, не є банківським днем, . платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.3.3. ч Кредитного договору. Згідно з п. 3.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати Кредитору проценти за користування Кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1 Кредитного договору. Крім того, згідно п. 3.3. Кредитного договору сторони встановили, що нарахування процентів по Кредитному договору будуть нараховуватися щомісяця на суму Кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяця та році (мето факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст. 7 цього Кредитного договору. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Проте, всупереч вимогам п. 3.1., п. 3.3., п. 7.1., п. 7.2. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на дату розрахунку, а саме станом на: 30.04.2020 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 7 442 доларів США 68 центів, яка складається із: заборгованості за кредитом: 4 519 доларів США 11 центів; заборгованості за відсотками: 2 923 доларів США 57 центів. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 17 червня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель), [PERSON] (Іпотекодавець-1) та [PERSON] (Іпотекодавець-2) було укладено Договір іпотеки. Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки Предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 29,9 кв. м. та яка належить Іпотекодавцям - [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі Договору міни квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори 30 травня 2002 року, за реєстровим номером № 2-1354, зареєстрованого Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.06.2002 в реєстровій книзі № 48, під номером № 404, реєстраційний номер 23189847. Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 202900 грн. 00 коп. Таким чином, відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки. \~ \~ \~ \~ Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку основного зобов`язання, який зазначено у Кредитному договорі, у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповернені у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки процентів, комісійної винагороди, суми неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до умов п. 5.1. Договору іпотеки у разі порушення основаного зобов`язання або умов Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Боржнику / Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань Позичальника, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо паротягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Так, у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Позичальника та Іпотекодавця були направлені вимоги, про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки,які не були ктконані. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 16.11.2020 прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30\~листопада 2020\~року відповідачами\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~вказували, що позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/2836/82/108158 від 13.06.2008 року не може бути задоволено, оскільки як зазначено у позовній заяві 13 червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/2836/82/108158, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 20 000 доларів США строком до 13.06.2018 року, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у строк та на умовах, визначених кредитним договором. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 17 червня 2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] і [PERSON] укладений договір іпотеки (майнової поруки) № 15936/2836/331605, за умовами якого останні передали в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що належить їм на праві власності на підставі договору міни від 30 травня 2002 року. У пункті 1.1 договору іпотеки сторони узгодили, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотеко держителя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за кредитним договором у розмірі, валюті, порядку та у строк, які встановлені в кредитному договорі з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну дії. Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту 13 червня 2018 року. Разом з тим сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому (пункт 9.1 кредитного договору). При цьому сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги (пункт 9.2 та 9.3). 18 липня 2017 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до позичальника [PERSON] із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2836/82/108158 від 13 червня 2008 року в повному обсязі протягом 60 календарних днів з дня вимоги, таким чином змінивши строк виконання зобов`язання. Вважають, що позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явлено з пропущенням строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту - 13 червня 2018 року. Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань (пункт 9.1 кредитного договору). При цьому сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги (пункти 9.1 та 9.3 кредитного договору). Вимога банку про дострокове повернення кредиту направлена позичальнику [PERSON] 18 липня 2017 року. У цій вимозі банк, посилаючись на кредитний договір, вимагав достроково, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. При цьому таке право згідно з умовами п.9.3 кредитного договору виникає через 30 календарних днів від дати вимоги та за умови її невиконання, тобто з 18 серпня 2020 року. У справі, яка є предметом розгляду, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавців протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого Іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі). Позивач звернувся до суду 24 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, в зв`язку з чим відповідачі подали письмову заяву та просили відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Ухвалою суду від 24.12.2020 підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.02.2021 зупинено провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/2836/82/108158 від 13.06.2008, третя особа - [PERSON] до вирішення справи Миргородським міськрайонним судом Полтавської області цивільної справи № 541/1008/20 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору іпотеки недійсним, третя особа [PERSON] . Миргородським міськрайонним судом Полтавської області цивільної справи № 541/1008/20 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору іпотеки недійсним, третя особа [PERSON] . Ухвалою суду від 22.06.2021 провадження у цивільній справі поновлено, оскільки рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору іпотеки недійсним від 06.04.2021 року набрало законної сили 18.05.2021 року. Представник позивача в ході судового розгляду підтримав заявлений позов, просив його задовольнити з підстав викладкених у позові. 15.02.2022 року в ссудове засідання не з`явився, направив заяву, просив у задоволенні клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності відмовити, позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити повністю (а.с. 219-222). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву просили позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення та застосувати строки позовної давності(а.с.67-72,198) та подали письмову заяву про застосування строків позовної давності (а. с. 76). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та врахувати позицію відповідачів викладені у відзиві (а.с.227). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позщивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/2836/82/108158, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит за програмою кредитування «Під заставу нерухомості» у сумі: 20000 доларів США 00 центів строком до 13.06.2018 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором (а.с. 9-14). Відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язався надати Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору Суми Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісій згідно умов Договору та тарифів Кредитора, а також виконати інші обов`язки, визначені А умовами Кредитного договору. \~ \~ \~ \~ Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 6.1. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу Кредитора. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до умов п. 7.2. Кредитного договору Позичальник також зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами в валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.3.3. Кредитного договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.3.3. Договору, не є банківським днем, . платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.3.3. ч Кредитного договору. Згідно з п. 3.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати Кредитору проценти за користування Кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1 Кредитного договору. Згідно п. 3.3. Кредитного договору сторони встановили, що нарахування процентів по Кредитному договору будуть нараховуватися щомісяця на суму Кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяця та році (мето факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст. 7 цього Кредитного договору. Відповідно до виписки по рахунку від 16.11.2017 позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 20000,00 доларів США (а.с.17). Відповідно розрахунку наданим позивачем, станом на 30.04.2020 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 7 442 доларів США 68 центів, яка складається із: заборгованості за кредитом: 4 519 доларів США 11 центів; заборгованості за відсотками: 2 923 доларів США 57 центів (а.с. 6-8). 17 червня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець-1) та [PERSON] (Іпотекодавець-2) було укладено Договір іпотеки (а.с. 18-23). Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 29,9 кв. м. та яка належить Іпотекодавцям - [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі Договору міни квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори 30 травня 2002 року, за реєстровим номером № 2-1354, зареєстрованого Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.06.2002 в реєстровій книзі № 48, під номером № 404, реєстраційний номер 23189847. Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 202900 грн. 00 коп. Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку основного зобов`язання, який зазначено у Кредитному договорі, у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповернені у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки процентів, комісійної винагороди, суми неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до умов п. 5.1. Договору іпотеки у разі порушення основаного зобов`язання або умов Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Боржнику / Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань Позичальника, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо паротягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Вимогою про невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомлено відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третю особу [PERSON] про заборгованість та про усунення порушень (а.с.73-75, 30-32). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 06.04.2021 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки № 15936/2836/331605 від 17 червня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] та [PERSON] на забезпечення вимог Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що витікають з кредитного договору № 014/2836/82/108158 від 13 червня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (а.с. 103а-103г). Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.ч. 1,2 ст.598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як зазначено в ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до абз.1,5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з пунктом 5.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог за Договором та за Кредитним договором виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобов`язань перед Іпотекодержателем та Кредитним договором та в інших випадках, передбачених Договором, в тому числі, і простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 Договору. Згідно абз.1ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Як зазначено в абз. 4 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження№ 14-112цс19, закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Згідно абз.1,2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення вказаної частини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачі належним чином не виконують зобов`язання за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до позивача, не надав суду належні та допустимі докази на спростування заборгованості за договором, позивач направив відповідачам письмову вимогу про усунення вказаного порушення, суд дійшов висновку, що є законні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Заява відповідачів про застосування позовної давності не може бути задоволена зважаючи на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (Сovid-19)» від 30.03.2020 строк позовної давності в період з 02 квітня 2020 року був продовжений на період дії карантину. Відповідно до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Сovid-19), строки, визначені статтями 257. 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Сovid-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" починаючи з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України встановлено карантин, який був надалі неодноразово продовжений . Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 на період з 1 серпня до 19 грудня 2020 року на території України карантин продовжено. Враховуючи, що станом на дату звернення до суду з позовом на території України карантин продовжував діяти, тому продовженим є і строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, що відповідає позиції викладеній в поясненнях представника позивача. Таким чином позивач звернувся до суду з позовом в строки передбачені процесуальним законом, отже відсутні підстави для відмови в задоволенні позову, в зв`язку із пропуском строку позовної давності. На підставі ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved