Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

[PERSON] 07.02.2022 року звернулася до суду з заявою в якій вказує, що вона та її рідний внук [PERSON] , [INFO] , проживають разом однією родиною за адресою: [ADDRESS] Під час їх спільного проживання з [PERSON] , останній постійно зловживав спиртними напоями та підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, шо фіксувала вказані обставини. Крім того останній розгромив меблі в квартирі. Постійні побиття та знущання з боку [PERSON] призвели до того, шо їй довелося втекти з дому, з 24.12.2021 вона проживає у своєї невістки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , втім останній все рівно не залишає її у спокої: приходив до її невістки додому та погрожував їй фізичною розправою. За фактом спричинення їй [PERSON] тілесних ушкоджень, вона звернулася до поліції, де за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021087220000228 від 29.12.2021, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. Крім того за її зверненням від 28.01.2022, яке зареєстровано до ЄО № 341 проводиться перевірка. З огляду на зазначене, заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Самостійно вона себе захисти не може, в силу похилого віку та інвалідності, в зв`язку з чим, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства, просить видати обмежувальний припис на строк шість місяців відносно [PERSON] у вигляді: - заборони перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] ; - усунути перешкоди у користуванні майном, а саме квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом особистої приватної власності [PERSON] ; - заборонити наближатися на відстань 10м. до місця проживання [PERSON] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судове засідання заявник не з`явилась, відповідно до поданої 08.02.2022 року заяви, прохала розглянути справу без її участі, на заяві наполягала, прохала її задовольнити з тих підстав, які в ній зазначені. [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 09.02.2022 року подав суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані до заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних обставин. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює зобов`язання кожної держави, яка ратифікувала Конвенцію, поважати права людини шляхом гарантування кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначних у Конвенції. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , інвалід 2-ої групи загального захворювання, зареєстрована та мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради народних депутатів 20.01.1998року, що підтверджується копією зазначеного Свідоцтва (а.с.6), копією паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 21.01.1997 року Гуляйпільським РВУМВС Украйни в Запорізькі області (а.с.4), довідкою про реєстрацію місця проживання № 783544 від 10.01.2022 року (а.с.5), та копією довідки до акта огляду МСЕК серії АД № 034048 (а.с.7). В заяві заявник зазначила, що разом з нею однією родиною за адресою: [ADDRESS] проживає її рідний внук [PERSON] , [INFO] . Під час їх спільного проживання з [PERSON] , останній постійно зловживав спиртними напоями та підіймав на заявника руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого та декілька разів викликала поліцію, шо фіксувала вказані обставини. Крім того останній розгромив меблі в квартирі. Постійні побиття та знущання з боку [PERSON] призвели до того, шо заявнику довелося втекти з дому, з 24.12.2021 вона проживає у своєї невістки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , втім останній все рівно не залишає її у спокої: приходив до її невістки додому та погрожував їй фізичною розправою. За фактом спричинення їй [PERSON] тілесних ушкоджень, заявник звернулася до поліції, де за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021087220000228 від 29.12.2021, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.10). Крім того за її зверненням від 28.01.2022, яке зареєстровано до ЄО № 341 проводиться перевірка. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пунктів 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При визначенні реальності погроз суд приймає до уваги їх форму, характер, місце, час, обстановку їх висловлення, характер попередніх взаємовідносин між винним і потерпілим. Особливе значення для суду має при цьому сприйняття погроз самою [PERSON] , а також і присутніми при цьому іншими особами. Насильство в сім`ї є однією з розповсюджених форм порушення прав людини. У більшості випадків протиправні дії проти когось із членів родини супроводжуються актами агресії, приниження та жорстокої поведінки. Подібні дії з боку насильника приводять до негативного фізичного, психічного та соціального стану здоров`я постраждалої особи чи кількох осіб, членів цієї родини. Як правило, найбільше страждають від сімейного насильства жінки, діти та люди похилого віку. Аналіз вищевказаних доказів у сукупності з поясненнями заявника, свідчать про те, що між заявником і її онуком дійсно існують конфлікті відносини, які часто переростають у сварки. Погрози та слова кривдника заявник сприймає реально та мають місце діяння [PERSON] , які доводять те, що він може завдати шкоди як здоров`ю фізичної особи, так і матеріальних збитків. Як вже зазначалося, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до пунктів 4-6 це: - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборона вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Враховуючи викладене, суд вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема викладеної у рішеннях по справах: «А. проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Бранко Томасік та інші проти Хорватії» (2009), «Опуз проти Туреччини» (2009), «Є.С. та інші проти Словаччини» (2009), «А. проти Хорватії» (2010), «Хайдуова проти Словаччини» (2010), «Єремія проти Республіки Молдова» (2013), «Мудрік проти Республіки Молдова» (2013), «Володіна проти Росії» (заява №41261/17) було зафіксовано порушення з боку держави прав людини у випадках, пов`язаних з домашнім насильством у сім`ї. Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved