Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15.02.2021 та 10.03.2021 надано змінену позовну заяву, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, внаслідок затоплення житлового приміщення, в якому просить стягнути з відповідача нанесену їй майнову шкоду у розмірі 15000 грн., та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач [PERSON] вказує, що зареєстрована та мешкає разом зі своєю неповнолітньою онукою [PERSON] , у 3-х кімнатній квартирі [ADDRESS] , що розташована у 1-му під`їзді на 4-му поверсі. У липні 2019 року у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться над її квартирою, на 5-му поверсі, заселився відповідач зі своєю сім`єю, та починаючи з серпня 2019 року і по теперішній час, неодноразово відбуваються затоплення її квартири, про що були складені акти. Внаслідок неодноразових затоплень, які відбувалися з вини відповідача, у зв`язку з протіканням трубопроводу, каналізації біля душової кабінки, халатністю відповідача, що встановлено актами, у неї в квартирі, а саме у ванній кімнаті, вбиральні, кухні на стелях та стінах видно сліди затікання, наявні жовті плями, відстає шпаклівка. Таким чином, у зв`язку з неодноразовими затопленнями, їй необхідно провести ремонтні роботи. Також, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, у зв`язку з тим, що вона переживає постійний стрес, душевне хвилювання, з приводу того, що знову відповідач затопить її квартиру, по цим причинам в неї порушено звичайний ритм її життя, оскільки вона не може виїхати на лікування, до старенької матері у село. У добровільному порядку відповідач сплатити заподіяну шкоду відмовляється, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. 12.05.2021 позивач [PERSON] надала суду відповідь на відзив позивача, в якому вказує, що припущення відповідача щодо затоплення її квартири, у зв`язку з відсутністю покрівлі над його квартирою, вважає безпідставними, оскільки затоплювало б і його квартиру, та між тим, неможливо затопити її кухню, ванну кімнату та вбиральню технічно. Крім того, відповідача по телефону попереджала майстер ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] про те, що до нього прийде комісія, але відповідач двері своєї квартири не відчиняв, тобто не надавав доступу до своєї квартири. Стислий виклад заперечень відповідача. 30.04.2021 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву. Вказує, що з твердженнями позивача про затоплення її квартири протягом значного часу з його вини він не погоджується, та пояснював позивачу, що в нього нічого не протікає. Ймовірно затоплення квартири позивача відбувається внаслідок відсутності покрівлі даху над квартирою [ADDRESS] , та при випаді осадків вода потрапляє до її квартири [ADDRESS] . Відповідальність за затоплення викликані внаслідок течі даху несе обслуговуюче підприємство, а саме ТОВ «УЮТ-2011», а тому твердження, що саме з його вини відбувалися затоплення квартири позивача є безпідставними. Також вважає, що не підтверджують вказані обставини і наданні позивачем акти складені майстром обслуговуючої компанії. Вони, лише фіксують факт наявності плям на стелі і стінах, та причин затоплення не встановлюють. Крім того, обстеження проводилися за його відсутності, на них його не запрошували. В даних актах відбулося фіксування одних і тих самих плям і пошкоджень. Також, зазначає, що єдиного разу коли сантехніки обслуговуючого підприємства ліквідували аварійну ситуацію було протікання труби системи опалення в між панельному перекритті між їхніми квартирами, тоді вони спільно з позивачем замінили частину труби. Щодо розміру заявленої матеріальної шкоди, зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на її підтвердження. Крім того вказує, що позивачем не надано будь-яких доказів щодо підтвердження факту заподіяння моральних страждань, тому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає що затоплення відбуваються до теперішнього часу. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково, а саме 1000 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позову просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить задовольнити позов в тій частині, яка визнана відповідачем та в іншій частині позову просив відмовити, на підставах викладених відзиві на позов. Представник третьої особи ТОВ «УЮТ-2011» Жижка Б.Л. в судовому засіданні підтримав письмові пояснення від 16.07.2021, в яких вказує, що позивач звернувся до ТОВ «УЮТ-2011» для складання акту обстеження за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «УЮТ-2011» у комісійному складі провели обстеження та склали відповідний акт від 25.06.2020. Під час обстеження квартири [ADDRESS] , було виявлено протікання внутришньоквартирної каналізації, відповідно до п.3.16 ч.1 ДБН В2.5-64:2012 внутрішня каналізація це система трубопроводів і пристроїв у межах зовнішнього контуру стін будинку, будівлі або споруди і обмежена випусками до першого оглядового колодязя, тому саме це протікання стало причиною затоплення квартири [ADDRESS] . Враховуючи, що актами не встановлений обсяг відновлювальних робіт, що дають змогу встановити реальні збитки, позивачем не проведено експертні дослідження для встановлення ремонтно-відновлювальних робіт, тому встановлення розміру завданої матеріальної та моральної шкоди залишає на розсуд суду. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14-00 год. 07.04.2021, за правилами загального позовного провадження. 07.05.2021 постановлено ухвалу суду про продовження строку проведення підготовчого засідання по даній цивільній справі на тридцять днів. Ухвалою суду від 30.09.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14-00 год. 19.10.2021. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 14.06.1986 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 5). На підставі ордеру на жиле приміщення №762 від 09.10.1978, виданого виконавчим комітетом Тернівської районної ради депутатів трудящих, право на заняття квартири [ADDRESS] , отримав батько позивача [PERSON] на сім`ю з чотирьох чоловік: дружина [PERSON] , та дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки №126 від 11.09.2020, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] , яка є наймачем, та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно Акту\~обстеження квартири\~від 15.10.2019,\~зі слів\~мешканця кв. [ADDRESS] ,\~затоплення відбулося\~у жовтні\~2019\~року.\~В квартирі\~ [ADDRESS] ,\~у ванній\~кімнаті на\~стелі \~видні залиті\~жовті плями\~розміром 0,3м*0,3м,\~0,05м*0,05м,\~0,7м*0,4м,\~на стінах\~частково шпаклівка\~ і\~по ній\~видно залиті\~плями розміром\~0,4\~м*0,3\~м,\~та по\~всіх стіні\~видно менші\~плями від\~затоплення.\~На кухні\~залиті жовті\~плями на\~суміжній стіні\~в ванною\~кімнатою,\~зіпсовано 2\~полоски шпалер.\~Причиною затоплення,\~зі слів\~мешканця кв [ADDRESS] \~протікає внутришньоквартирна\~каналізація біля душової кабінки (а.с. 8). Відповідно до Акту від 24.10.2019, завіреного майстром ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] , в туалеті на стелі залиті плями (побілена стеля) 0,5м*0,7м, 0,25м*0,3м, на стіні залита жовта пляма розміром 0,7м*0,35м, у ванній кімнаті на стелі і стінах (шпаклівка) видно залиті плями, а саме на стелі 25% від всієї площі, на стінах залиті плями 0,5м*0,5м, 0,35*1м, 1,2*1м. Причина затоплення, 20.10.2019 в 21-00 год., в квартирі [ADDRESS] купались в душовій кабінці, під час приїзду аварійної служби в квартирі [ADDRESS] в ванній кімнаті вся підлога в ванній кімнаті та одяг, який лежав на ній був мокрий (а.с. 9). Згідно Акту від 31.01.2020, причиною затоплення вказано, що затоплення відбулося із-за недбалості кв. [ADDRESS] , так як на наступний день всі плями засохли (а.с. 10). Також, майстром ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] було складено Акти про затоплення квартири [ADDRESS] , від 04.06.2020, від 18.06.2020, від 21.07.2020, від 28.08.2020, від 31.08.2020, від 01.09.2020, від 07.09.2020, та від 15.10.2020, внаслідок яких причину затоплення встановити неможливо, оскільки доступу до кв. [ADDRESS] в момент дослідження немає, та не відкривають двері (а.с. 11-18). Відповідно до Акту від 25.06.2020, згідно заявки, що надійшла 16.06.2020 про затоплення в квартирі [ADDRESS] , майстром був направлений сл. Сантехнік [PERSON] для встановлення аварійної ситуації. В ході виконання заявки, мешканець кв. [ADDRESS] дав доступ сл. сантехнику [PERSON] , зі слів вказаного робітника, причиною затоплення на момент дослідження встановлена протікання трубопроводу з внутрішньо квартирної системи каналізації (а.с. 18). Згідно Акту від 22.04.2021, в складі комісії начальника дільниці №4 Зборошенко Л.Н., майстра [PERSON] , [PERSON] , в присутності мешканця кв. [ADDRESS] , виконали дослідження покрівлі над кв. [ADDRESS] , та інженерних комунікацій, які проходять в кв. [ADDRESS] . В ході дослідження встановлено: ж/д №4, 5-поверховий, ж/кВ №13 розташована на 5-му поверсі (трьохкімнатна); в кв. №13 сан. вузол роздільний, стокові трубопроводи холодної води, каналізації, рушник осушувач знаходиться в задовільному стані, на момент перевірки видимих пошкоджень не виявлено; при дослідженні покрівлі виявлено пошкодження покрівельного покриття над кв. [ADDRESS] , не значне; заяви щодо ремонту покрівлі в ТОВ «УЮТ-2011» від мешканця кв. [ADDRESS] не надходило (а.с. 47). Згідно наданих відповідачем фототаблиці стелі під`їзду на 5-му поверсі, наявні залиті плями (а.с. 49-56). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вислухавши учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року) Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Так, судом встановлено, згідно Акту обстеження квартири від 15.10.2019, причиною затоплення, зі слів мешканця кв [ADDRESS] протікає внутришньоквартирна каналізація біля душової кабінки, Акту від 24.10.2019, причиною затоплення послужило, що 20.10.2019 в 21-00 год., в квартирі [ADDRESS] купались в душовій кабінці, під час приїзду аварійної служби в квартирі [ADDRESS] в ванній кімнаті вся підлога в ванній кімнаті та одяг, який лежав на ній був мокрий; Акту від 25.06.2020, причиною затоплення на момент дослідження встановлена протікання трубопроводу з внутрішньо квартирної системи каналізації (а.с. 8, 9, 18). Тобто зазначені Акти від 24.10.2019 та від 25.06.2020 є належними та допустимими доказами у справі, які підтверджують факт затоплення квартири [ADDRESS] , власницею якої є позивач, з квартири [ADDRESS] вказаного будинку, що знаходиться поверхом вище, мешканцем якої, є відповідач по справі [PERSON] , який має відшкодовувати завдану, у зв`язку з цим шкоду. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, за вищевказаними актами, винним у затоплені квартири позивача є мешканець квартири [ADDRESS] - [PERSON] , що також не заперечує сам відповідач в судовому засіданні. За таких обставин, саме на відповідача [PERSON] покладається обов`язок з відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, суд зазначає наступне, відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди. Тому за наявності складу деліктного зобов`язання, на відповідача, який несе тягар відповідальність щодо обов`язку збереження майна, належного йому на праві власності, невиконання якого може створювати небезпеку для третіх осіб, покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди позивачу, завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири. Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду,та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Так, відповідачем визнано той факт, що затоплення квартири 24.10.2019 та 25.06.2000 відбулося з його вини, тому даний факт визнається судом, як доведений. Але відповідачем не визнається розмір заподіяної ним шкоди в тому розмірі, в якому його просить стягнути позивач, а визнається частково в розмірі 1000 грн., клопотань про призначення проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення вартості завданих збитків від позивача та відповідача до суду не надходило. Таким чином, на підставі викладених норм права, та враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір завданих їй збитків, а також враховуючи, що відповідач визнав матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн., за відсутності інших будь-яких інших доказів щодо вартості ремонтних робіт, пов`язаних із затопленням, суд вважає необхідним позов в частині завданої матеріальної шкоди задовольнити саме в розмірі, який визнано відповідачем. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вище наведені обставини та беручи до уваги, що затоплення 24.10.2019 та 25.06.2000 відбулося саме з вини відповідача, обсяг затоплень є значним, внаслідок затоплення відбулося пошкодження майна позивача, порушився її звичний життєвий уклад, вона була вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, внаслідок чого переносила душевні та моральні страждання, суд вважає, що в даному випадку, з урахуванням принципів розумності і справедливості, визначений позивачем розмір моральної шкоди в 15000,00 грн. є завищеним, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., що буде співмірним та справедливим розміром для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. На підставі ст.ст. 22, 23, 317, 321, 376, 391, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial