Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

26.01.2022 до Деснянського районного суду міста Києва від Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» в особі представника - адвоката Самсона Юрія Петровича надійшла заява про відшкодування судових витрат у справі № 754/5754/21, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат і зобов`язати [PERSON] відшкодувати Об"єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 416,36 грн. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача вказує, що у зв`язку з поданням позивачем позовної заяви, позивач звернувся за професійною правничою допомогою. Так, між позивачем та адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем укладено договір про надання правничої допомоги від 15.02.2021, а також підписано акти виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до договору, у яких зафіксовано обсяг наданих послуг та їх вартість (гонорар адвоката) від 22.02.2021 на суму 6800,00 грн. та від 20.01.2022 на суму 12616,36 грн., разом 19416,36 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31.01.2022 вказану заяву призначено до розгляду на 07.02.2022. Розгляд заяви 07.02.2022 та 14.02.2022 не відбувся з об`єктивних причин. Судове засідання призначено на 16.02.2022. 11.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги позивача у цивільній справі за № 754/5754/21, в якій просить суд стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» на користь [PERSON] суму судових витрат - 12 000,00 грн., вказуючи на те, що стороною позивача не було зроблено до закінчення судових дебатів, відповідної заяви про надання доказів чи то подання будь-яких заяв після закінчення розгляд справи, зокрема про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а за таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви позивача. Представник відповідача, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4507/18, вказує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Також представник відповідача звертає увагу суду на постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, в якій зазначається, що «оскільки станом на дату ухвалення судом першої інстанції рішення, у зв`язку з його апеляційним оскарженням, не набрало законної сили, то підстав для задоволення вимоги про стягнення 20,0 % умовного гонорару на цю дату в частині задоволених позовних вимогу суду не було». Водночас, представник відповідача вказує, що наявні підстави для стягнення витрат на професійну правову допомогу із позивача на користь відповідача у розмірі 12 000 грн., зокрема, під час розгляду даної справи у суді першої інстанції до ухвалення рішення суду, відповідачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 8000,00 грн., окрім того, відповідач додатково понесла витрати на професійну правничу допомогу на суму 4000,00 грн. У судове засідання 16.02.2022 представник відповідача з`явився та просив суд відмовити у задоволенні заяви позивача про відшкодування судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 12 000,00 грн. Позивач до суду не з`явився, про судовий розгляд всі учасники справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. 08 квітня 2021 року позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» - звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] - про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 187 526,32 грн., а також 3 % річних - 41 245,51 грн., пені - 414 432,47 грн., а разом 643 204,30 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12 липня 2021 року. 04.10.2021 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с. 109 - 112), в якій він просив суд прийняти заяву про зменшення позовних вимог до розгляду та задовольнити її; задовольнити клопотання про повернення судового збору позивачу та постановити ухвалу про повернення судового збору у розмірі переплаченої суми 5087,50 грн; стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у сумі 148 754,08 грн., також 3% річних - 16358,87 грн., пені 138924,10 грн., разом - 304 037,05 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6800,00 грн., 800 грн. за друге та за кожне наступне судове засідання, 5% від ціни позову, задоволеного судом. Представник відповідача неодноразово вказував, що вимоги позову та заяви про зменшення позовних вимог є явно необґрунтованими, задоволенню не підлягають, а, тому, і відсутні будь-які підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а також просив стягнути з позивача на користь відповідача суму судових витрат. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі № 754/5754/21 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» 148 754,08 грн. заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території, 7573,05 грн. 3 % річних та 2344,91 грн. судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому, у рішенні Деснянського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі № 754/5754/21 не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо судових витрат, понесених позивачем у цій справі. Як зазначалося вище, в обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача вказує, що у зв`язку з поданням позивачем позовної заяви, позивач звернувся за професійною правничою допомогою. Так, між позивачем та адвокатом Самсоном Юрієм Петровичем укладено договір про надання правничої допомоги від 15.02.2021, відповідно до умов якого адвокат надає клієнту правничу допомогу в порядку та на умовах, визначених цим договором, у вигляді консультацій, аналізу законодавства, підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, розробки правової позиції, безпосередньої участі в судових засіданнях тощо, та звернення клієнта до суду з позовом до [PERSON] (прізвище до заміжжя - [PERSON] ) щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, внесків і платежів як співвласника по утриманню належного їй нерухомого майна. Пункт 4 договору про надання правничої допомоги від 15.02.2021 врегульовує питання винагороди адвоката, зокрема сторони узгодили таке: 4.1. Винагорода АДВОКАТА складається з основної винагороди та додаткових послуг. Основна винагорода (гонорар) АДВОКАТА за цим Договором визначена за домовленістю Сторін та складає 6000,00 грн., що підлягає сплаті на підставі рахунку АДВОКАТА після підготовки позовної заяви та фіксується в акті виконаних робіт (акті приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги), де зазначаються обсяг наданих послуг та виконаних робіт. Вартість додаткових послуг чи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат АДВОКАТА, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами Договору підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, що обумовлюється Сторонами індивідуально відповідно до обсягу, витрачених ресурсів, часу тощо та оплачується КЛІЄНТОМ додатково на підставі додаткового Акту виконаних робіт, який готується АДВОКАТОМ. КЛІЄНТ протягом трьох календарних днів має підписати Акт виконаних робіт і повернути один примірник АДВОКАТУ, або обґрунтовано письмово висловити свої зауваження. Якщо Акт не повернено протягом трьох днів, то він вважається підписаним з відсутністю зауважень зі сторони КЛІЄНТА. 4.2. Сторони погодили, що частина винагороди (гонорару) АДВОКАТА за участь у судових засіданнях становить 800,00 грн. за кожне судове засідання у судах усіх інстанцій. Засідання суду, яке не відбулось з вини третіх осіб, але на яке прибув АДВОКАТ, підлягає оплаті згідно з умовами цього пункту Договору. Клієнт здійснює авансовий платіж за одне судове засідання разом з першою оплатою за цим Договором. 4.3. Складовою частиною гонорару Адвоката є сума, що дорівнює 5 (п`яти) відсоткам від ціни позову, що підлягає задоволенню судом відповідно до позовних вимог. Ця частина гонорару Адвокатом обраховується від зазначеної у судовому рішенні (визнаної судом суми боргового зобов`язання [PERSON] перед Клієнтом) суми, та підлягає оплаті Клієнтом упродовж десяти днів з набрання рішенням законної сили. 4.4. Оплата винагороди АДВОКАТА здійснюється КЛІЄНТОМ після підписання Акту виконаних робіт протягом 2 (двох) робочих днів шляхом безготівкового перерахунку повної суми гонорару, зазначеної у Акті, на банківський рахунок АДВОКАТА. Представником позивача до матеріалів справи додано підписано акти виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.02.2021, у яких зафіксовано обсяг наданих послуг та їх вартість (гонорар адвоката) від 22.02.2021 на суму 6800,00 грн. та від 20.01.2022 на суму 12616,36 грн., разом 19416,36 грн. Зокрема, згідно з Актом від 22.02.2021 відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 15.02.2021 Адвокатом вчасно та у повному обсязі надана Клієнту правнича допомога (юридичні послуги, виконані відповідні робот тощо), визначена вказаним Договором, а саме: - вивчення наданих Клієнтом документів, аналіз чинного законодавства і судової практики, консультація щодо поставлених питань - 1000 грн.; - підготовка проекту позовної заяви КЛІЄНТА до Деснянського районного суду міста Києва, відповідач [PERSON] - 3500 грн.; - розробка правової позиції КЛІЄНТА, консультації щодо зібрання доказів - 500 грн.; - компенсація витрат, пов`язаних із правничою допомогою за Договором, а саме складання витягів, друк матеріалів, телефонний зв`язок, транспортні витрати, канцелярське приладдя, поштові витрати тощо - 1000 грн.; - авансовий платіж за одне судове засідання - 800 грн. Загальна вартість наданих послуг (робіт) за цим Актом, що підлягає виплаті клієнтом адвокату, становить 6800,00 грн. Крім того, згідно з Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 20 січня 2022 року відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 15.02.2021 АДВОКАТОМ вчасно та у повному обсязі надана КЛІЄНТУ правнича допомога (юридичні послуги, виконані відповідні роботи тощо), передбачена вказаним Договором. Гонорар АДВОКАТА відповідно до Договору та цього Акту становить 12616,36 грн., а саме: - участь АДВОКАТА у судових засіданнях (прибуття до суду, участь у судових засіданнях, подання/отримання документів тощо, а також компенсація витрат, пов`язаних з прибуттям до суду та участі у судових засіданнях) за позовною заявою КЛІЄНТА до [PERSON] у Деснянському районному суді міста Києва у справі № 754/5754/21 у кількості 6 засідань (шість годин), кожне по 800 грн., разом - 4800,00 грн.; Дати засідань: 23.09.2021, 28.09.2021, 07.10.2021, 18.11.2021, 23.12.2021, 18.01.2022; - винагорода АДВОКАТА відповідно до п. 4.3 Договору, що полягає у виплаті 5 (п`яти) відсотків від ціни позову, задоволеної судом відповідно до позовних вимог - 7816,36 грн.; Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/5754/21 від 18.01.2022 задоволено позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] суми 156327,13 грн. Таким чином, узгоджена Сторонами загальна вартість наданих послуг (робіт) за цим Актом, що підлягає виплаті КЛІЄНТОМ АДВОКАТУ, становить 12 616,36 грн. Позивач Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» за договором про надання правничої допомоги сплатило адвокату Самсону Юрію Петровичу платіжними дорученнями від 10.03.2021 суму 6800,00 грн. та від 24.01.2022 суму 12616,36 грн., а всього 19416,36 грн. Представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру судових витрат та, зокрема, заперечував щодо стягнення «гонорару успіху» адвоката. Виключну правову проблему стосовно гонорару успіху адвоката розглядала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. Також це питання було предметом розгляду у Європейському суді з прав людини. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/185 зазначено, що відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі, передбаченому додатковою угодою, суди не врахували, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, не навели доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. Тому, додаткове судове рішення про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу адвоката було скасовано та прийнято в цій частині нове рішення про відшкодування позивачу цих витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 5.46, 5.47 вказаної постанови). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Розглянувши заяву представника позивача про відшкодування судових витрат, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правову допомогу відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості. Однак розмір витрат, який підлягає, слід визначити на підставі приписів ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково і сторона відповідача також понесла судові витрати з оплати професійної правничої допомоги. Так, вимоги позивача задоволені частково на суму 156 327,13 грн. і вказана сума від суми позову (304 037,05 грн.) складає 51,42 %, відповідно частина відмовлених позовних вимог становить 48,58 %. Як вбачається до складу витрат позивача на професійну правничу допомогу входить: 6800,00 грн. (зокрема, за підготовку процесуальних документів та перше судове засідання), 4800,00 грн. (за наступні засідання), 7816,36 грн. (5% гонорар успіху від задоволених вимог). Отже, розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 13 781,08 грн., виходячи із такого розрахунку: 6 800,00 грн. + 4 800,00 грн. = 11 600,00 грн.; 11 600,00 грн. х 51,42 % = 5964,72 грн.; 5964,72 грн. + 7816,36 грн. (гонорар успіху первісно визначений у відсотковому відношенні до розміру задоволених вимог) = 13781,08 грн. Щодо судових витрат, понесених відповідачем у цій справі. Як зазначалося вище, представник відповідача вказує, що наявні підстави для стягнення витрат на професійну правову допомогу із позивача на користь відповідача у розмірі 12000 грн., зокрема, під час розгляду даної справи у суді першої інстанції до ухвалення рішення суду, відповідачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 8000,00 грн., окрім того, відповідач додатково понесла витрати на професійну правничу допомогу на суму 4000,00 грн., що підтверджують такі документи: - договір № 09/21-04 від 23 вересня 2021 року про надання правничої (правової) допомоги, укладений між Відповідачем (замовник, клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Астрея» (виконавець; адвокатське об`єднання, АО), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1. Договору). Для надання правничої правової допомоги Клієнту, Адвокатське об`єднання призначає: адвоката Невкритого Володимира Юрійовича; адвоката Журавльова Олексія Сергійовича (п. 2.6. Договору); - додаток № 1 від 24 вересня 2021 року, згідно з пунктом 1.2. якого за надання правничої (правової допомоги за Основним договором в суді першої інстанції, у справі № 754/5754/21, Клієнт сплатить Адвокатському об`єднанню гонорар, на підставі виставлених рахунків. Сторони погодили вартість надання правничої (правової допомоги (Гонорар) за Основним договором, у наступних розмірах: - 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) - за участь у судовому засіданні (у разі якщо судове засідання у справі було призначено, але не відбулось із причин, що не залежали від АО, грошова сума за таке судове засідання Клієнту не повертається, а правова допомога вважається наданою у повному обсязі); - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5808; - ордер на надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року; - рахунок-фактура № СФ-0000007 від 27 вересня 2021 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 04 жовтня 2021 року на суму 2000,00 грн.; - рахунок-фактура № СФ-0000009 від 30 вересня 2021 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 06 жовтня 2021 року на суму 2000,00 грн. - рахунок-фактура № СФ-0000017 від 22 жовтня 2021 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 26 жовтня 2021 року на суму 2000,00 грн; - рахунок-фактура № СФ-0000019 від 19 листопада 2021 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 29 листопада 2021 року на суму 2000,00 грн; - рахунок фактура № СФ-0000024 від 23 грудня 2021 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 17 січня 2022 року на суму 2000,00 грн; - рахунок фактури № СФ-0000006 від 07 лютого 2022 року на суму 2000,00 грн.; - платіжне доручення від 08 лютого 2022 року на суму 2000,00 грн. У судових засіданнях (зокрема, 18.01.2022) та відповідних заявах по суті (зокрема, відповіді на відзив) представник позивача заперечував щодо стягнення на користь відповідача з позивача витрат на правову допомогу, оскільки вся правова допомога зводиться до присутності представника відповідача у судовому засіданні, за кожне з яких встановлено 2000,00 грн. Так, рахунок від 27.09.2021 виставлено за судове засідання, яке відбудеться за 28.09.2021, однак тривало 10 хвилин і було перенесено у зв`язку з тим, що представник відповідача мав ознайомитися з матеріалами справи; судове засідання 18.11.2021 тривало 5 хвилин, тому що відповідачка не з`явилася на пошту та не отримала відповідь на відзив на позовну заяву і представник відповідача знову ж просив оголосити перерву для ознайомлення; засідання 23.12.2021 теж було перервано тому, що представник відповідача заявив, що він не готовий до судових дебатів. Позивач вважає, що витрати на професійну допомогу є неспівмірними, і тому просить врахувати вказане. З огляду на те, що судове засідання 28.09.2021 було відкладено з причин, які залежали від представника відповідача, суд вважає, що витрати за участь у судовому засіданні 28.09.2021 не підлягають відшкодуванню. Також не підлягають відшкодуванню витрати за судове засідання 07.02.2022, оскільки розгляд справи не відбувся з об`єктивних причин. Водночас, суд вважає, що витрати відповідача на правову допомогу за участь у судових 07.10.2021, 18.11.2021, 23.12.2021, 18.01.2022 підлягають відшкодуванню пропорційно до відмовлених позовних вимог. Так, вимоги позивача задоволені частково на суму 156 327,13 грн і вказана сума від суми позову (304 037,05 грн.) складає 51,42 %, відповідно частина відмовлених позовних вимог становить 48,58 %. Отже, судові витрати відповідача пропорційно становлять (4 х 2000= 8000,00 грн.; 8000,00 грн. * 48,58 % = 3886,40 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Як встановлено вище, розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 13781,08 грн. Водночас, розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у відповідній пропорції становить = 3886,40 грн. Враховуючи приписи ч. 10 ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 9 894,68 грн. (13 781,08 грн. - 3886,40 грн. = 9 894,68 грн.) судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial