Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на підставі виконавчого листа №2/180/582/20, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 11 березня 2021 року з [PERSON] на його, [PERSON] , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця але не менше 50 прожиткового мінімуму починаючи з 07.09.2020 року і до повноліття дитини ( [NUMBER] ). Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина у розмірі визначеному рішенням суду. Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця від 05 липня 2021 року розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 18 червня 2021 року становив 19885,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 07 вересня 2020 року по 18 червня 2021 року складає 33186,04 грн. станом на 12 липня 2021 року. Враховуючи, що розмір пені не може бути більшим ніж 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] підлягають стягненню 19885,94 грн. за період з 07 вересня 2020 року по 18 червня 2021 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на його, [PERSON] , користь 19885,94 грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 07 вересня 2020 року по 18 червня 2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 228 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ 04.08.2021 року відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що після набрання рішенням законної сили та відкриття виконавчого провадження, вона сама прийшла до виконавчої служби та надала відомості про місце її роботи. З квітня 2021 року з неї почали стягувати аліменти, з урахуванням заборгованості. Згідно ст. 196 СК України при винекненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки виконавче провадження відкрито в середині березня 2021 року, а квітня місяця 2021 з неї вже стали стягувати аліменти, вона не вбачає своєї вини в несплаті аліментів, заборгованість виникла не з її вини, а саме з вини позивача, який оскаржив рішення міського суду в апеляційному порядку, таким чином затягнув виконання рішення суду про стягнення з неї аліментів. Вважає, що це було зроблено останнім з тією метою, щоб загнати її в борги та зробити її в цьому винною. Крім зазначеного, нею 17.05.2021 року було подано позов до позивача про звільнення її від стягнення аліментів та стягнення з нього аліментів. 15 липня 2021 року було ухвалено судове рішення, яким її звільнили від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] та стягнули аліменти з [PERSON] на її користь. Позивач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з тих же підстав, що викладені у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи - Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедова Ю.О. суду пояснила, що у неї на виконанні знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/180/582/20, виданого Марганецьким міським судом 11.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року. Рішення суду, на підставі якого і був виданий даний виконавчий лист, набрало законної сили 18.02.2021 року, на примусове виконання до ВДВС звернено 11.03.2021 року. Боржник одразу особисто з`явилася до ВДВС та повідомила про місце своєї роботи, завжди була в контакті, повідомляла про звільнення з попередньої роботи та влаштування на нову роботу, в період коли вона не працювала, почала нараховуватись заборгованість, також повідомила про рішення суду, згідно якого її звільнили від сплати аліментів, оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів не було. На момент розгляду справи судом, заборгованість по аліментам нею погашена у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» №14\~від 18\~грудня 2009\~року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом\~України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Як установлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року по справі №180/1355/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги позивача задоволені частково, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року. В іншій частині позову було відмовлено. Дане рішення суду було оскаржене позивачем в апеляційному порядку. Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року - залишено без змін. Таким чином рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року набрало законної сили - 18 лютого 2021 року. 11.03.2021 року Марганецьким міським судом, на підставі вищевказаного рішення суду, [PERSON] було видано виконавчий лист №2/180/582/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року ( а.с. 25), який був звернений останнім на примусове виконання до Марганецького ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). До примусового виконання даний виконавчий лист пред`явлено - 11.03.2021 року 11.03.2021 року державним виконавцем Марганецького міського відділу ДВС південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), на підставі виконавчого листа № 2/180/582/20, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 11.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 вересня 2020 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64797423 ( а.с. 24). У своєму позові позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання у розмірі, визначеному рішенням. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 18 червня 2021 року становив 19885,94 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця від 05 липня 2021 року, а розмір неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 07 вере6сня 2020 року по 18 червня 2021 року складає 33186,04 грн. станом на 12 липня 2021 року. та надає розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів ( а.с.2). Також зазначає, що оскільки розмір пені не може бути більшим ніж 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, з відповідача підлягають стягнення 19885,94 грн. за період з 07 вересня 2020 року по червень 2021 року. Згідно довідки державного виконавця Марганецького міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) від 05.07.2021 року № 18.21-34/18352 "про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання" наданої [PERSON] , станом на 18.06.2021 року по виконавчому листу № 2/180/582/20 від 11.03.2021 року, мається заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, становить - 19885,94 грн. ( а.с. 4). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Марганецького міського ВДВС 24.11.2021 року № 17.21'-32/22698 вбачається що боржник [PERSON] 10.11.2021 року сплатила частину заборгованості в розмірі 4128,28 грн.. Всього заборгованість по аліментам станом на 18.05.2021 становить 11 193,86 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого державним виконавцем Марганецького міського ВДВС 10.01.2022 року №18.21-32/146 вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 18.05.201 року становила 15322,14 грн. Боржник [PERSON] сплатила частину заборгованості в розмірі 8620,00 грн. На теперішній час борг по аліментним платежам складає 6702,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного Кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно в твердій грошовій сумі. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Судом встановлено, що вина відповідача за прострочення сплати аліментів відсутня, а заборгованість по аліментам утворилася з незалежних від неї причин та на момент розгляду справи погашена у повному обсязі. Так, після набрання рішенням законної сили та відкриття виконавчого провадження, відповідач сама з`явилася до виконавчої служби та надала відомості про місце роботи. 11.03.2021 року було відкрито виконавче провадження, а з квітня 2021 року з [PERSON] , з урахуванням заборгованості, почали стягувати аліменти, утворення заборгованості по аліментам, виникло з незалежних від неї причин, а саме з причини, оскарження рішення в апеляційному порядку і таким чином затягнення виконання рішення міського суду про стягнення з [PERSON] аліментів. Крім того, [PERSON] 17.05.2021 року подано позов до [PERSON] про звільнення її від стягнення аліментів і стягнення з нього аліментів. 15 липня 2021 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було винесено судове рішення, яким вона була звільнена від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] та стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь, даним рішенням суду встановлено, що дитина почала проживати з матір`ю [PERSON] з травня 2021 року. В матеріалах даної справи наявна копія рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року по справі № 180/1143/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Марганецбкий міський відділ Державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги позивача задоволені частково, звільнено [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] по виконавчому листу №2/180/582/20, виданому Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, з 18 травня 2021 року. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 18 травня 2021 року і до повноліття дитини. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено ( а.с. 26-28). Представник Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедова Ю.О. у судовому засіданні підтвердила той факт, що після звернення на примусове виконання виконавчого листа №2/180/582/20 боржник [PERSON] одразу особисто з`явилася до ВДВС та повідомила про місце своєї роботи, завжди була в контакті, повідомляла про звільнення з попередньої роботи та влаштування на нову роботу. Також повідомила, що дитина проживає з нею. На даний час заборгованість по аліментам нею погашена у повному обсязі. Підтвердила, що злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів не було, її вини у виникненні заборгованості немає. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що з боку відповідача не було злісного ухилення від сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, заборгованість по аліментам виникла не з її вини, та від незалежних від неї причин, вона постійно була на зв`язку з державним виконавцем, надала свої контакти. 11.03.2021 року було відкрито виконавче провадження, з квітня 2021 року з [PERSON] , з урахуванням заборгованості, почали стягувати аліменти, а з травня 2021 року дитина почала проживати з нею. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. \~\~\~\~\~\~Відповідно до норм ст.141\~ЦПК України судові витрати повинні бути віднесені за рахунок держави. Куруючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13 ,76, 81, 141,\~258,\~259, 263-265, 268, 273,274-277,279, 352,354,355 ЦПК України, ,ст. ст. 7, 8, 20,196 СК України, суд -

Outcome: dismissed