Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Представник\~ позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 27 червня 2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № MRC0G104000182. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі 42342,22 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом, на термін до 24 червня 2027 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 05 жовтня 2021 року має заборгованість у розмірі 109310,68 доларів США, що складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 40337,37 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 109310,68 доларів США за вказаним\~ кредитним договором, що за курсом НБУ\~ станом на 05 жовтня 2021 року 26,57 грн. складає 2904384,77 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, зазначив у заяві про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~\~\~\~ Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № MRC0G104000182, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 42342,22 доларів США на термін до 24 червня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту, тощо, на термін до 27 червня 2007 року, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлені кредитним договором. Сторонами договору було узгоджено графік погашення кредиту за договором, розмір щомісячного платежу та загальну вартість кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором, станом на 05 жовтня 2021 року складає 109310,68 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021року за курсом 26,57грн., становить\~ 2904384,77 грн. та складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;40337,37 доларів США. Наданий банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано відповідачем. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, проаналізувавши вище викладені обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частково, та стягнути з відповідача\~ на користь позивача заборгованість у розмірі 68973,31 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 жовтня 2021 року за курсом 26,57 грн., становить 1832620,85 грн. та складається з наступного: 30703,78 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 32650,21 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 5619,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 40337,37 доларів США суд зазначає наступне. Відповідно статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» «Із змінами, внесеними згідно ізЗаконами№ 189-VIII від 12 лютого 2015 року, №222-V111 від 02 березня 2015, №911-V111 від 24 грудня 2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зіст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Донецької області. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Маріуполь, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обов`язку по оплаті пені та штрафів на користь АТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 40337,37 доларів США. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 43565,77 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1832620,85 грн. *100% : 2904384,77грн. ціни позову = 63,10%), тобто 63,10 % від ціни позову 63,10 % *43565,77грн. :100%), що складає 27490,00 грн.

Outcome: approved