Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач у грудні 2021 року звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3403, вчинений 20.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» предмету іпотеки, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2006 між АБ «Київська Русь» та ДП «Любич-Кременчук» було укладено кредитний договір №4705-47.2-03, згідно якого банк надав ДП «Любич-Кременчук» відновлювану кредитну лінію на суму 1 500 000, 00 грн. із строком погашення до 27.03.2009 та зі сплатою 18% річних. Крім того, між АБ «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким у забезпечення виконання договору №4705-47.2-03 ДП «Любич-Кременчук», [PERSON] передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Оскільки позичальник, ДП «Любич-Кременчук», умов кредитного договору не виконав, АБ «Київська Русь» звернулось до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. За результатом судового рішення з [PERSON] стягнуто на користь АБ «Київська Русь» 1 633 078,42 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що за п. 4.3.4 §4.3 договору іпотеки іпотекодержатель (АБ «Київська Русь») має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно §5.2. вказаного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису або рішення суду. Разом з тим, 09.06.2021 позивач отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кисельової В.В. від 01.06.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №65630799 на підставі виконавчого напису № 3403, вчиненого 20.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як правонаступника АБ «Київська Русь», предмету іпотеки, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки звернувшись до суду іпотекодержатель (на той час АБ «Київська Русь») втратив право на звернення стягнення на предмет іпотеки в безспірному (позасудовому) порядку, крім того, вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням порядку вчинення виконавчих написів, без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Ухвалою судді від 14.01.2022 провадження у даній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, однак від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, пояснень суду не надала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, з таких підстав: Судом встановлено, 29.03.2006 між АБ «Київська Русь» та ДП «Любич-Кременчук» було укладено кредитний договір №4705-47.2-03, згідно якого банк надав ДП «Любич-Кременчук» відновлювану кредитну лінію на суму 1 500 000, 00 грн. із строком погашення до 27.03.2009 та зі сплатою 18% річних. Крім того, 13.04.2006 між АБ «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером №2134, за яким у забезпечення виконання договору №4705-47.2-03 ДП «Любич-Кременчук», [PERSON] передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Оскільки позичальник, ДП «Любич-Кременчук», умов кредитного договору не виконав, АБ «Київська Русь» звернулось до суду із відповідним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. За рішенням Апеляційного суду м.Києва від 14.04.2011 з [PERSON] стягнуто на користь АБ «Київська Русь» 1 633 078,42 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.3.4 §4.3 договору іпотеки іпотекодержатель (АБ «Київська Русь») має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно §5.2. вказаного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису або рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що звернувшись до суду та отримавши відповідне судове рішення про стягнення на користь АБ «Київська Русь» 1 633 078,42 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель (на той час АБ «Київська Русь») втратив право на звернення стягнення на предмет іпотеки в безспірному (позасудовому) порядку, як альтернативний засіб забезпечення виконання умов зобов`язання. Проте, 20.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 3403 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як правонаступника АБ «Київська Русь», предмету іпотеки, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кісельової В.В. від 01.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65630799 щодо виконання вказаного виконавчого напису № 3403, який вчинений 20.03.2021. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 при розгляді справи № 305/2082/14-ц. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved