Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона з 2017\~ року працює у ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на посаді комплектувальника виробів. Під час знаходження у трудових відносинах з відповідачем з 01.12.2020 р. по даний час не виплачена заробітна плата. 12.10.2021 р. на адресу відповідача направлено вимогу про виплату заборгованості по заробітній платі та наданні довідки про заборгованість по заробітній платі, однак відповідач заборгованість не виплатив, довідки не надав. Згідно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2021 р. відкрито кримінальне провадження №12021096010000640 за ч.1 ст. 175 КК України, щодо безпідставної невиплати заробітньої плати працівникам ПрАТ «Івано-Франківський арматурний завод». Вважає дії відповідача незаконними, тому просила стягнути заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2020 року по 31.12.2021 р. в сумі 86865.08 грн. 14.01.2022 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі, витребувано у відповідача довідку про заборгованість по заробітній платі позивача, копію наказу про прийом на роботу, копію трудової книжки. Позивач [PERSON] в судове засідання 16.02.2022 р. не прибула, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляду справи без її участі, підтримала позовні вимоги, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Крім того, долучила до матеріалів справи копію наказу про звільнення, копію трудової книжки. Представник відповідача ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» в судове засідання 16.02.2022 р. не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України). Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обов`язок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За діючою в площині цивільного судочинства презумпції винуватості відповідача (на відміну від кримінального судочинства, де діє презумпція невинуватості) тягар доказування лежить саме на відповідачеві. Тим більше, в площині трудових правовідносин безумовно тягар доказування лежить на роботодавцеві, в якого з акумульовано весь обсяг документації, в тому числі фінансового, бухгалтерського характеру щодо фіксації праці позивача і оплати виконаних ним робіт. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в Приватному акціонерному товаристві «Івано-Франківський арматурний завод» на посаді комплектувальника з 22.11.2017 р., що підтверджується копією трудової книжки позивача. На підставі наказу №5-ос від 31.01.2022 р. звільнена із займаної посади за власним бажанням. У ході судового розгляду не здобуто відомостей про виплату позивачеві відповідачем заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2020 року по день звільнення, як і не встановлено про наявність вини (умислу) позивача у невиконанні трудових обов`язків на підприємстві, що згідно із ст.ст. 47, 115-116 КЗпП України є підставою для стягнення цієї заборгованості в судовому порядку. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Одним із загальних засад цивільного законодавства, закріплених п.6 ч. 1 ст.3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність. Принагідно Суд зауважує, що право на заробітну плату захищається й Конвенцією про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого ч. 3 ст. 12, ч 1 ст. 81 ЦПК України, з доведення належним чином виконання своїх обов`язків перед працівником з виплати заробітної плати - підприємством ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не надано доказів виплати спірної зарплати позивача за період роботи з грудня 2020 року по день звільнення. Тож, встановлено, що у вказаний період позивач [PERSON] виконувала свої трудові обов`язки, однак заробітну плату не отримала. ПАТ « Івано-Франківський арматурний завод» згідно з відомостями безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у стані припинення не перебуває. З врахуванням цього, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з 01.12.2020р. по 31.12.2021р. на суму 86865.08 грн. (без відрахування обов`язкових платежів та внесків з нарахованої заробітної плати), розмір якої підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5 (а.с.14-17), оскільки інших даних які б надавали можливість встановити заробітну плату у справі відсутні. На підставі п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць (грудень 2020 року). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст. 23 ЦК України, ст.ст. 94, 115, Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved