Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заяву обгрунтувала наступним. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року по цивільній справі № 631/232/20 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.04.2016 року в сумі 10266,11 гривень, у задоволенні позовних вимог відмовлено. При ухваленні судового рішення по справі питання стягнення витрат, понесених відповідачем по справі, в зв`язку з розглядом справи судом не вирішено. Відповідачем по справі наданий попередній розрахунок витрат на правову допомогу, докази укладення договору про надання правничої допомоги, акт приймання- передачі наданих послуг. 06.04.2021 року до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку вартості юридичних послуг до договору № 51/20 та квитанції до прибуткового ордеру від 11.02.2021. року. Вартість правової допомоги становить 6000,00 гривень. Позивач не звертався до суду з заявою про зменшення витрат на правничу допомогу понесених відповідачем. Посилаючись на ст. 270 ЦПК України просила ухвалити додаткове рішення, стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Позивач не направив свого представника для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлений про дату, час і місце судооого засідання, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, Представник відповідача надала заяву, відповідно до якої просила розглянути заяву за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року у задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено. Питання щодо судових витрат судом вирішено не було (а. с. 184- 192). Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2022 року апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишено без задоволення. Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року залишено без змін (а. с. 239 - 243). За ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 цієї ж статті закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України унормовані питання витрат на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що 11 грудня 2020 року між адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною та клієнтом [PERSON] було укладено Договір № 51/20 про надання правничої (правової) допомоги (а. с. 127). Згідно з ч. 1 Договору № 51/20 на умовах цього договору Замовник дає завдання Виконавцю та зобов`язується оплатити її послуги, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдання Замовника надавати йому зазначені юридичні послуги. На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього договору складається акт в строк двох днів. Пунктом 4 Договору № 51/20 визначено, що за надані послуги Замовник виплачує Виконавцеві плату в розмірі вартості фактично наданих послуг відповідно до розрахунку вартості послуг, який с невід`ємною частиною договору. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що разом з відзивом на позовну заяву відповідачем по справі надані докази укладення договору про надання правничої допомоги, попередній розрахунок витрат на правову допомогу в зв`язку з розглядом позову, акт приймання - передачі наданих послуг(а. с. 127 - 129). Потім, 06.04.2021 року до суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку вартості юридичних послуг до договору № 51/20 та квитанції до прибуткового ордеру від 11.02.2021 року(а. с. 162 - 164). Відтак, підстав для застосування приписів ч. 2 ст. 134 ЦПК України судом не встановлено. Оскільки, при ухваленні рішення Нововодолазьким районним судом Харківської області від 14 вересня 2021 року по цивільній справі № 631/232/20 не вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, а відповідачем, у визначений законом строк, надані докази витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання шляхом ухвалення додаткового рішення. За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 року (справа № 826/1216/16 ) зазначив, що на обґрунтування витрат, понесених на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат З акту № 1 приймання-передачі наданих послуг замовник [PERSON] та адвокат Мякота Тетяна Миколаївна склали зазначений акт до договору 51/20 від 11 грудня 2020 року, яким підтверджується, що юридичні послуги надані в повному обсязі, сторони претензій но наданим послугам один до одного не мають. Замовник передав Виконавцеві кошти в сумі 6000,00 гривень за виконану роботу (а. с. 129). У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, у строки встановлені ЦПК України, відповідачем надано розрахунок вартості юридичних послуг до договору № 51/20 та квитанції до прибуткового ордеру від 11.02.2021 року (а. с. 163 - 164). Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що кореспондується з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Позивач по справі не звертався до суду з заявою про зменшення витрат на правничу допомогу понесених відповідачем по справі, доказів на спростовання співмірності послуг адвоката зі складністю проведеної ним роботи також не надано. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved