Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.06.2019 року, близько 20 год 15 хв. в с.Могилів по вул.Дніпровська Царичанського району Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» державний номер [NUMBER] , 1998 р.в., дата реєстрації 15.05.2008 року, модель 310Д Вантажний малотоннажний фургон В, номер кузова (рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 2874, колір білий, не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого під час виявлення перешкоди для руху не зміг зупинити керований транспортний засіб, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення\~ з автобусом марки «Mersedes Sprinter», який рухався назустріч останньому. В подальшому, автомобіль марки «Mersedes Benz» [NUMBER] під керуванням відповідача виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на нерухомий автомобіль марки «Honda Civic», який стояв на лівому узбіччі, чим порушив вимоги п.2.3 б) Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілям завдані механічні пошкодження. Внаслідок ДТП, автомобіль «Mersedes Benz» державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Транспортний засіб належить йому на правах оренди (найму), договір найму ТЗ б/н від 20.06.2019 року, укладений ним з власником КТЗ [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Матеріальні збитки внаслідок ДТП відповідно до автотоварознавчої експертизи КТЗ №2808/19/19 від 27.08.2019р. становлять 166 830.71 грн. Матеріальну шкоду власнику КТЗ він компенсував в повному обсязі, що підтверджується розпискою від [PERSON] . Вина відповідача в скоєному правопорушенні підтверджується: - рапортом чергового Царичанського ВП від 23.06.2019 року, про прийняття повідомлення про те, що 23.06.2019 року, близько 20 год. 11 хв. в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, сталася ДТП; - протоколом огляду місця ДТП від 23.06.2019 року з фототаблицями до нього та схемою місця ДТП, яка сталася 23.06.2019 року, близько 20 год. 15 хв., в с.Могилів по вул.Дніпровська Царичанського району Дніпропетровської області; - письмовими поясненнями відповідача, згідно яких перед ним рухався автомобіль марки «Газель», який почав гальмувати, внаслідок чого він також почав гальмувати, але за технічної несправності гальма не спрацювали і він зрозумів, що вони несправні. З метою уникнення зіткнення з автомобілем «Газель» він почав вирулювати на зустрічну смугу, вийшовши на неї близько ширини колеса. В цей час різко помітив як назустріч їхав автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», білого кольору, але уникнути зіткнення не вдалося, внаслідок чого його автомобіль з`їхав на ліве узбіччя та зіткнувся з нерухомим автомобілем марки «Хонда Сівік»; - письмовими поясненнями учасників дорожнього руху. У судовому засіданні в ході адміністративного провадження вина відповідача була встановлена та він за скоєну ДТП був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вказав, що він як наймач володіє транспортним засобом на правовій підставі, яким є договір найму від 29.06.2019р., і він компенсував власнику транспортного засобу збиток в повному обсязі. З метою врегулювання проблеми, що створилась, відповідачу 30.01.2020 року направлено\~ претензію, цінним листом, в якому викладені вимоги відшкодувати шкоду до 29.02.2020р. Відповідач умисно ухиляється від погашення боргу, вирішити позитивно питання не представляється можливим. Сума заподіяної шкоди становить 166 830.71 грн. На підставі викладеного прохає стягнути з [PERSON] матеріальні збитки в сумі 166 830 .71 грн., судовий збір в розмірі 1668.31 грн. \~ У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказав, що\~ з червня 2019 року працював на підприємстві ТОВ «Айс-Логістік», засновником якого є [PERSON] 22.06.2019р. його було направлено у відрядження до м.Києва для доставки автомобіля. Отримавши автомобіль, було з`ясовано, що в авто відсутній акумулятор, пальне та низький тиск у шинах. Після заправки авто, доставки акумулятора та підкачки шин\~ виїхав до м.Дніпро. \~ Під час отримання автомобіля у м.Києві, позивач перебував у м.Дніпро. Саме з цих підстав вважає, що договір найму ТЗ та акт приймання передачі наданий позивачем у додатках до позовної заяви є підробним. Факту передачі автомобіля, його технічного огляду та перевірки стану позивачем\~ не проводилось. Про всі невідповідності з автомобілем йому було повідомлено телефоном. В с. Могилів 23.06.2019 року приблизно о 20 год. 15 хв. сталась ДТП за участю автомобіля «Mersedes Benz» 310D під його керуванням та «Honda Civic» внаслідок\~ відмови системи гальмів. Постановою Царичанського районного суду від 27 січня 2020 року його визнано винним у скоєному ДТП. 19.08.2019р. він за згодою сторін звільнився з ТОВ «Айс-Логістік», шляхом підписання додаткової угоди до договору підряду №19/66-19. Додаткова угода про розірвання договору-підряду, містить посилання на факт виконання усіх обов`язків сторонами. Претензії у сторін одна до одної відсутні. Фактично дана угода підписана на тих умовах, що після ДТП він відпрацював майже два місяці без оплати і на цих умовах підприємство та його засновник [PERSON] зобов`язались в подальшому не мати до нього претензій. Однак власник «Honda Civic» ТОВ «Зоря» в особі директора [PERSON] , мав претензії щодо відшкодування шкоди завданої його автомобілю. Наявний поліс ОСАГО ПрАТ «Українська Акціонерна страхова компанія «Аска» №АМ/6499937, який було укладено [PERSON] , не покривала всієї шкоди заподіяної автомобілю «Honda Civic». Тому він за власні кошти сплатив постраждалій стороні решту коштів, яка не покривалась страховкою, не була відшкодована\~ [PERSON] або [PERSON] як власником іншого транспортного засобу, що підтверджується розпискою. Вказав, що ним договір про повну матеріальну відповідальність не підписувавсь, отже він не має нести повну матеріальну відповідальність. Після ДТП [PERSON] забрав автомобіль та позбавив його можливості провести технічну експертизу автомобіля, зокрема гальмівної системи. Звертає увагу на п.3.9 Договору найму ТЗ від 20 червня 2019 року, який не виконано [PERSON] , адже поліс ОСАГО надано власником, в той час, як згідно\~ «підробного» договору найму ТЗ, обов`язок укласти договір страхування цивільної відповідальності покладено на «Наймача»,\~ на [PERSON] . Сума позовних вимог викладена хибно. Згідно висновку експерта сума позову, зазначена в якості шкоди це ринкова\~ вартість аналогічного автомобіля. Отже, викладаючи позовні вимоги позивач забажав отримати вартість аналогічного авто та залишити пошкоджений. Спеціаліст автотоварознавець [PERSON] у висновку вказав, що він був присутнім під час огляду експертом автомобіля, але даний факт не відповідає дійсності. В задоволенні позову прохає відмовити. В своїх\~ поясненнях [PERSON] вказав, що\~ [PERSON] в своєму відзиві надає неправдиву інформацію. Вказав, що для перегону авто по маршруту Київ-Дніпро, він уклав усну угоду з [PERSON] і іншими водіями. Він особисто, як приватна особа 21.06.2019 року забезпечив водіїв власними коштами у сумі 12000 грн., з розрахунку 4000 грн. на кожного водія, які складались з оплати квитків на потяг, страховку ТЗ, харчування. Договір найму ТЗ від 20.06.2019р. з додатком №1 підписаний уповноваженими особами і скріплений печаткою сторін. Доводи відповідача щодо підробки Договору найму ТЗ з додатком №1, вважає необґрунтованим. У відповідача немає ніяких підстав визнавати договір нікчемним. Гальма ТЗ «Mersedes Bens» [NUMBER] були справні, оскільки він особисто був присутній при проведенні автотоварознавчої експертизи, а також про це свідчить протокол огляду КТС від 05.08.2019р. Даючи письмові пояснення співробітникам поліції відповідач вказав, що перед ним рухався автомобіль марки «Газель», який почав гальмувати, внаслідок чого він також почав гальмувати, але за технічної несправності гальма не спрацювали і він зрозумів, що вони несправні. Однак в судовому засіданні по справі №196/955/19 від 27.01.2020р. відповідач вказав, що вимушений був маневрувати у зв`язку з виникненням перешкоди собаки, що і змусило його виїхати на зустрічну смугу, тому це свідчить про те, що відповідач дає неправдиві відомості. Товарознавча експертиза була проведена у два етапи: 1-й етап 05.08.2019р. - [PERSON] був присутній і брав безпосередньо участь, 2-й етап 14.08.2019р. - [PERSON] був повідомлений про проведення, однак не з`явився. Щодо суми позовних вимог, в результаті проведених розрахунків вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 476 465.53 грн., ринкова вартість 166 830.71 грн. Матеріальні збитки КТЗ дорівнює ринковій вартості автомобіля. [PERSON] в письмових поясненнях повідомив, що він працює директором ТОВ «Айс-Логістик» з 21.12.2017р. по даний час. [PERSON] працював на фірмі ТОВ «Айс-Логістик» за договором підряду №19/06-19 з 19.06.2019 по 19.08.2019р., як підрядник, надавав послуги перевозки вантажів. На нього не поширюються вимоги правил внутрішнього трудового розпорядку. Свій режим роботи та відпочинку він організовує особисто. 19.08.2019р. за ініціативою [PERSON] був розірваний Договір, оплата за останній місяць за надані послуги проведена: 02.08.2019р. в сумі: 1 500 грн.; 09.08.2019р. в сумі 1500 грн.; 19.08.2019р. в сумі 5 050 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. В процесі підписання додаткової угоди про розірвання договору підряду №19/06-19 від 19.06.2019 року та Акту виконаних робіт, сторони претензій одне до одного не мали. Обов`язки сторони виконали в повному обсязі. Відносно відрядження [PERSON] для перегону автомобіля, він ні його ні інших водіїв у відрядження не надсилав. Кошти на відрядження з каси фірми не видавались. [PERSON] виїжджав у м.Київ за своєю особистою ініціативою, за домовленістю з [PERSON] . Зазначений ТЗ «Mersedes Bens» [NUMBER] на балансі фірми не перебуває. [PERSON] вводить суд в оману, даючи неправдиві свідчення про те, що він виконував обов`язки водія ТОВ «Айс-Логістик» в період з 22.06.2019р. по 23.06.2019р. включно. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та прохав у їх задоволенні відмовити. Представник відповідача\~ [PERSON] адвокат Погорілий О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що фактично первісні правові відносини виникли у [PERSON] як юридичної особи фізичної особи підприємця, в той час як позов подано від імені фізичної особи. Таким чином, з формальних підстав дана позовна заява не може бути задоволена, через те, що позивач не є особою, яка отримала за договором в найм транспортний засіб, не надано доказів про передачу транспортного засобу фізичній особі [PERSON] , а тому відсутні правові підстави вимагати відшкодування на користь фізичної особи. Крім цього, позивач не вичинив належні дії, а саме: огляд автомобіля перед виїздом на справність, комплектність та безпечність, які повинен був виконати сам особисто або через належного спеціаліста, переклавши такі дії на водія, обґрунтовуючи це ст.14 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. б) п.23 ПДР України. Також, позиція позивача така, що [PERSON] та інші працівники виконували умови цивільно-правової угоди, яка на його думку була укладена усно, однак жодних фактів, які б підтверджували такі свідчення суду не надано. Згідно чинного законодавства, факт укладення цивільно-правової угоди завжди супроводжується розрахунками між сторонами. Сторона, яка проводить оплату, є податковим агентом, тобто у момент виплати винагороди за цивільно-правовою угодою, зобов`язана утримати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Решту видати підряднику під розписку. Проте, жодної розписки в матеріалах справи немає, жодного доказу належного виконання обов`язків податкового агенту також немає. Також, вважає, що\~ договір найму ТЗ від 20.06.2019, укладений між [PERSON] та [PERSON] є фіктивним, оскільки останній на час укладення договору перебував за межами України. Акт приймання-передачі ТЗ також є недійсним, оскільки в ньому не відображена інформація щодо транспортних засобів в повному обсязі. Окрім того, вважає, що між позивачем та відповідачем існували трудові відносини, а тому відповідач повинен нести матеріальну відповідальність відповідно до вимого КЗпП України. Тому, враховуючи ту обставину, що останній місяць роботи заробітна плата відповідачу не виплачувалася, податки та збори також не сплачувалися, що і було межею відповідальності за спричинену матеріальну шкоду внаслідок ДТП. При цьому, відповідачем виплачено матеріальну шкоду учасникам ДТП потерпілим. Таким чином, відповідач виконав досягнуті умови з власником підприємства Айс-Логістік після звільнення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Як визначено в ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На практичну реалізацію положень ст. 1166 Цивільного кодексу України спрямовані і приписи п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якими передбачено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин є також положення частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як встановлено судом, відповідно до Договору найму ТЗ від 20.06.2019 та Акту прийому-передачі ТЗ від 20.06.2019, наймодавець приватний підприємець [PERSON] здав наймачу приватному підприємцю [PERSON] автомобіль марки Mercedes-Benz 310 D, об`єм двигуна 2874, № шасі (кузов рами) [NUMBER] , білого кольору, паспорт транспортного засобу: серія [NUMBER] , дата видачі: 15.05.2008 року, що знаходиться у власності наймодавця на підставі технічного паспорта серія [NUMBER] (а.с.41, 42). Судом встановлено, що 23.06.2019 року, близько 20 год 15 хв. в с.Могилів по вул.Дніпровська Царичанського району Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» державний номер [NUMBER] , 1998 р.в., дата реєстрації 15.05.2008 року, модель 310Д Вантажний малотонажний фургон В, номер кузова (рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 2874, колір білий, не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого під час виявлення перешкоди для руху не зміг зупинити керований транспортний засіб, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення\~ з автобусом марки «Mersedes Sprinter», який рухався назустріч останньому. В подальшому, автомобіль марки «Mersedes Benz» [NUMBER] під керуванням відповідача виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на нерухомий автомобіль марки «Honda Civic», який стояв на лівому узбіччі, чим порушив вимоги п.2.3 б) Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілям завдані механічні пошкодження. Внаслідок ДТП, автомобіль «Mersedes Benz» державний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на правах оренди (найму), договір найму ТЗ б/н від 20.06.2019 року (а.с.41-42), укладеного позивачем [PERSON] з власником КТЗ [PERSON] , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020р., яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2020 залишена без змін та набрала законної сили 18.02.2020, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 50-52). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В межах розгляду даної судової справи, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, внаслідок скоєння винною особою дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експерта №2808/19/19 від 27.08.2019р. матеріальний збиток, спричинений власнику колісного транспортного засобу автомобіль «Mersedes Benz 310», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП становить 166 830.71 грн. (а.с.6-29). Згідно договору №07 про надання експертних послуг від 12.08.2019р. вартість оцінки транспортного засобу становить 3 000 грн. (а.с.35-36). Відповідно до розписки від 07.04.2020р.\~ [PERSON] (власник автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 316 CDI [NUMBER] та потерпілий) отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 246 500 грн. в рахунок часткового відшкодування матеріального збитку завданого на загальну суму 519 070.20 грн. транспортному засобу Mersedes-Benz Sprinter 316 CDI [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталась 23.06.2019р. (а.с.88). В даному випадку судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП. Проте, відповідач та його представник як у відзиві, так і в судовому засіданні стверджували, що ДТП сталася саме з причин технічної несправності транспортного засобу, а не з вини відповідача. При цьому, в даному випадку за справність транспортного засобу відповідає позивач [PERSON] , який підписував Акт прийому-передачі ТЗ від 20.06.2019. Однак, вказані твердження відповідача та його представника спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення №196/955/19, які були досліджені в судовому засіданні, висновком експерта №2808/19/19 від 27.08.2019р. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, в ході якої факт несправності гальм експертом не було встановлено. Також, посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що Договір найму ТЗ від 20.06.2019 та Акт прийому-передачі ТЗ від 20.06.2019, укладені позивачем [PERSON] з власником КТЗ [PERSON] є недійсними, суд відхиляє, оскільки на їх підтвердження стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів.\~ Посилання відповідача [PERSON] на те, що він не був присутнім при проведенні експертизи спростовуються фотодоказами та протоколом огляду транспортного засобу від 05.08.2019, які маються в матеріалах справи (а.с.13-16, 108), а також письмовими поясненнями позивача [PERSON] , які останній підтримав в судовому засіданні (а.с.126, 127), про те, що експертиза проводилася\~ в два етапи: 05.08.2019, коли [PERSON] був пристунім, та 14.08.2019, коли [PERSON] , будучи належним чином повідомлений експертом та позивачем, не з`явився. Протилежного відповідачем не доведено. Крім цього, твердження відповідача та його представника, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання відповідачем своїх трудових обов`язків водія ТОВ «Айс-Логістік», спростовуються письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , водії ТОВ «Айс-Логістік», нотаріально засвідченими, згідно яких угода з водіями, в тому числі з [PERSON] , щодо перегону транспортних засобів була укладена з [PERSON] усно, на виконання якої останнім були надані власні кошти, надання послуг здійснювалося у вільний від основної роботи час та не стосувалися основної роботи в якості водіїв ТОВ «Айс-Логістік». Перед відправленням в дорогу, кожен з водіїв провів огляд і перевірив технічний стан отриманих автомобілів, явних відхилень від встановлених технічних норм ніким з них не було встановлено (а.с.136-140). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду в усній формі щодо перегону транспортного засобу. При цьому, відповідач на укладенні договору у письмовій формі не наполягав та мав усвідомлювати, що за договором підряду підрядник діє на власний ризик. Сторони домовилися щодо строків виконання договору та ціни за надані послуги.\~ Також, відповідно до письмових пояснень директора ТОВ «Айс-Логістік» [PERSON] від 04.06.2021 року, нотаріально посвідчених, [PERSON] в період часу з 22.06.2019 по 23.06.2019 обов`язків водія ТОВ «Айс-Логістік» не виконував. [PERSON] до м.Києва для перегону транспортного засобу у відрядження він не направляв та посвідчення на відрядження він не виписував (а.с.128).\~\~\~\~\~ При цьому, 19.08.2019р. між [PERSON] та ТОВ «Айс-Логістік» в особі директора Щербини В.А. було укладено додаткову угоду про розірвання договору підряду №19/06-19 від 19.06.2019р., відповідно до якої зобов`язання сторони на час розірвання договору виконали в повному обсязі, сторони претензій одне до одного не мають. (а.с.84). Згідно акту виконаних робіт від 19.09.2019р. укладеного між [PERSON] директором ТОВ «Айс-Логістік» та [PERSON] \~ в період з 19.06.2019р. по 19.08.2019р. підрядчиком виконано об`єм роботи по наданню послуг по перевезенню товара фірми до місця призначення. Оплата здійснена відповідно договору підряду №19/06-19 від 23.06.2019р. за відпрацьований серпень 2019р. Претензій не заявлено (а.с.129). Отже, твердження представника відповідача про те, що відповідач з ТОВ «Айс-Логістік» перебував у трудових правовідносинах є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні [PERSON] працював в ТОВ «Айс-Логістік» на підставі Договору підряду №19/06-19 з 19.06.2019 року по 19.08.2019 року, як підрядник та надавав послуги перевозки вантажів. Таким чином, твердження представника відповідача, що [PERSON] якщо і має відшкодовувати завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду, то у відповідності до вимог КЗпП України, також є безпідставними. Доказів на спростування обставин заподіяння шкоди [PERSON] відповідач та його представник не надав. Отже, судом встановлено, що завдавачем шкоди є відповідач [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка заподіяла шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. За загальним правилом, на боржника покладається обов`язок відшкодувати кредитору сплачений ним треті особі платіж у повному обсязі. Право зворотної вимоги (регресу) виникає у кредитора з моменту здійснення ним виплат потерпілому, з цього ж моменту обчислюється строк для пред`явлення регресного позову. Відповідно до розписки від 30.09.2019р. [PERSON] отримав 30 вересня 2019 року від [PERSON] гроші в сумі\~ 166 830.71 грн. за заподіяння\~ йому матеріальної шкоди, що виражається в пошкодженні автомобіля марки Mersedes-Bens 310D, в ході ДТП, яка мала місце 23.07.2019р. в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.44). 30.01.2020р. відповідачу [PERSON] направлено претензію на відшкодування спричиненої шкоди в сумі 166 830.71 грн. (а.с.34). Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.\~ При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом визначеного ч.1 ст.24 основного Закону, і стосується зокрема сфери судочинства. У ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи сторони позивача підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути\~ матеріальні збитки в сумі 166830 грн. 71 коп., завдані внаслідок ДТП, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю. Крім того, відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом позовної заяви в розмірі 1668,31 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути зазначені витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved