Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Борика О.О. у листопаді 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що позивач з 05.03.1980 по 27.04.1996 рік та з 19.10.2001 по 25.07.2008 року був членом КСП «Восход» і працював на посаді слюсаря тракторної бригади та трактористом. КСП «Восход» 31.07.1995 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю. Рішенням загальних зборів членів КСП «Восход» від 27.12.1995 року був затверджений Список членів КСП «Восход», які мають право на земельну частку (пай). Проте, рішенням загальних зборів КСП від 23.11.1996 року було внесено зміни до Списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), яким [PERSON] було виключено зі списку, оскільки він нібито не був членом колгоспу. Указані зміни були внесені після видачі КСП «Восход» Державного акту. У списках громадян -власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього САПТЗТ «Восход», який затверджений розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 14.04.2004 № 187 [PERSON] був включений лише як спадкоємець за заповітом. [PERSON] вважає, що має право на земельну частку (пай). Трирічний строк для звернення до суду за захистом своїх прав позивач пропустив через те, що не був обізнаний зі своїми правами, а також через те, що у нього були конфліктні відносини із керівником КСП «Восход», через турботу про сім`ю та малолітніх дітей [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1994 року народження. Посилаючись на указані обставини представник позивача просив суд: 1) поновити [PERSON] строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай); 2) визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки, із земель сільськогосподарського призначення запасу чи резервного фонду Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Стислий виклад позиції відповідачів Тростянецька міська рада відзив на позов не подала, у заяві про розгляд справи без участі її представника зазначено про те, що Тростянецька міська рада покладається на розсуд суду. Охтирська районна державна адміністрація подала відзив на позов, в якому посилається на те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог за умови доведення позивачем того факту, що його помилково не було включено до списків громадян-членів КСП «Восход». СТОВ «Агрофірма «Восход» у відзиві на позов заперечило проти позову, посилаючись на те, що [PERSON] був виключений із членів КСП «Восход» за невиконання трудових обов`язків та відсутній у Списках громадян-членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю від 31.07.1995 року. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, який має обчислюватись з 31.07.1995 року, при цьому не надав доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, а наведені ним причини не можна визнати поважними. [PERSON] на час розпаювання земель був дієздатною особою і мав об`єктивну можливість вчасно отримати правову допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 17.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Охтирська районна державна адміністрація 13.12.2021 подала відзив на позов Представник СТОВ «Агрофірма «Восход» Коваленко О.В. подала відзив на позов Ухвалою суду від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 19.01.2022 та від 24.01.2022 відкладено судових розгляд за клопотанням представника позивача про витребування додаткових письмових доказів Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] з 05.03.1980 року по 18.06.1992 року був членом колгоспу «Восход». У подальшому позивач з 28.11.1992 був прийнятий членом КСХП «Восход» Тростянецького району Сумської області, а 27.04.1996 року він був виключений із членів АПТ «Восход» і звільнений з роботи за невиконання своїх обов`язків, за прогули без поважних причин (а.с.7). На підставі рішення Ницахської сільської ради народних депутатів від 31.03.1995 року №13 КСП «Восход» 31.07.1995 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія СМ 000066, на підставі якого було передано у колективну власність 2264,2 гектари землі для сільськогосподарського використання (а.с.16). Відповідно до Протоколу № 1 загальних зборів КСП «Восход» від 23.11.1996 року було прийнято рішення клопотати перед Тростянецькою районною державною адміністрацією про дозвіл на внесення змін до Списку громадян-членів САПТЗТ «Восход», які мають право на земельний пай, оскільки при друкуванні списків виникли помилки та за період від їх друкування та до отримання 31.07.1995 року Державного акту на землю виникли зміни у складі колективу. В указаному рішенні було вказано про необхідність виключення як помилково внесеного [PERSON] , який не був членом КСП (а.с.13). За даними Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області [PERSON] не було внесено до Списку громадян-членів САПТЗТ «Восход» Тростянецького району. Середній розмір земельної частки (паю) на території Ницахської сільської ради, який був затверджений розпорядження голови районної державної адміністрації від 11.02.1997 № 66 становить 3,88 гектарів (а.с.10). Станом на 01.01.2016 площа сільськогосподарських угідь резервного фонду на території Ницахської сільської ради становила 215,29 га. Наказ Державного комітету статистики України від 05.11.1998 року № 377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з кількісного обліку земель» втратив чинність з 01.01.2016 року. Позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ № 098134 від 14.09.2004 року на земельну ділянку площею 3,2236 га на території Ницахської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.51). Указаний Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] отримав взамін Сертифіката на земельну частку (пай) СМ № 0247930, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тростянецькою районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Восход» (а.с.69). Право на земельну частку (пай) за Сертифікатом на земельну частку (пай) СМ № 0247930 [PERSON] набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з пунктом 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Як установлено судом позивач [PERSON] на час паювання, складення Списку громадян-членів КСП «Восход», які мають право на земельний пай та видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 31.07.1995 року був членом указаного КСП, тому набув право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Рішення загальних зборів КСП від 23.11.1996 року, яким було внесено зміни до Списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), яким [PERSON] було виключено зі списку не може позбавити позивача такого права, яке він набув до указаного рішення, будучи членом АПТ «Восход» до 27.04.1996. Відтак [PERSON] має право на земельну частку (пай) із земель резервного фонду або невитребуваних паїв КСП «Восход», що знаходилися на території колишньої Ницахської сільської ради, а нині Тростянецької міської об`єднаної територіальної громади Сумської області. Водночас право позивача не підлягає захисту в судовому порядку, виходячи із такого. Відповідно до пункту 6 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. Згідно зі статтею 71 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до статті 75 ЦК Української РСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Згідно з вимогами статті 76 ЦК Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові (стаття 80 ЦК Української РСР). Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Механізм застосування позовної давності повинен корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Ураховуючи установлені обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про те, що право на позов у [PERSON] виникло 31.07.1995 року, а тому трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК Української РСР, минув до набрання чинності ЦК України 2003 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Суд зобов`язаний застосувати наслідки спливу позовної давності без подання відповідної заяви іншими сторонами спору. Доводи [PERSON] щодо поважності причин пропуску позовної давності є необґрунтованими, оскільки розпаювання земель колишніх колгоспів, яке почало проводитись з 1993 року, є загальновідомим фактом, а тому позивач, повинен був дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) ще з часу видачі КСП «Восход» державного акту на землю зі списком громадян, які мали право на земельну частку (пай). У позовній заяві представник позивача посилався, зокрема, на те, що [PERSON] звертався до СТОВ АФ «Восход» з питанням щодо його права на земельну частку (пай), тобто останньому було відомо про його право на земельну частку (пай), однак із позовом він звернувся лише у листопаді 2021 року, через 26 років з моменту розпаювання земель КСП «Восход». Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Судова практика у спірних правовідносинах є сталою, Верховний Суд неодноразово висловлював подібну позицію, зокрема у постановах від 12 червня 2019 року справі № 702/962/17 (провадження № 61-40068св18), від 17 червня 2020 року у справі № 600/528/16 (провадження № 61-36780св18), від 09 вересня 2020 року у справі № 637/53/18 (провадження № 61-1048св19), від 03 листопада 2020 року справі № 530/1367/18 (провадження № 61-19378св19), від 29 вересня 2021 року у справі № 686/14921/19 (провадження № 61-3107св20), від 04 жовтня 2021 року у справі № 190/1185/20 (провадження № 61-7084св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 662/1660/18 (провадження № 61-6204св19), від 08 листопада 2021 року у справі № 615/870/20 (провадження № 61-4437св21). Отже, позов [PERSON] не підлягає задоволенню у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позов задоволенню не підлягає, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с.18) не може бути компенсована [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed