Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

25.11.2021 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період її навчання у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С. З. Гжицького, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] вона народилася і її батьком є [PERSON] . Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на час її навчання. З 01.09.2021 року вона навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С. З. Гжицького на денній формі навчання за спеціальністю «Маркетинг» ОС «Бакалавр». На даний час вона проживає з матір`ю та перебуває на повному матеріальному утриманні матері. Вона несе витрати з періодичного придбання літератури, придбання канцелярського приладдя. Крім того, їй необхідні кошти для придбання одягу та харчування. Відповідач в добровільному порядку відмовляється матеріально підтримувати позивачку, тому, покликаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просить позов задовольнити. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 29.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви. 14.12.2021 року позивачкою було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та вказано місце проживання відповідача. Ухвалою від 24.12.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 20.01.2022 р. на 10:00 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області з викликом сторін. 11.01.2022 р. відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з даним позовом погоджується частково. Відповідач зазначає, що він не ухилявся від надання фінансової допомоги на навчання дочки. Йому не було відомо куди саме поступила дочка. Крім того, у нього є дитина від іншого шлюбу, яка знаходиться на його утриманні. Тому, позовні вимоги просив задовольнити частково, визначити суму сплати аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно або сталу суму в розмірі 1500 грн. в місяць до досягнення позивачкою 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. 19.01.2022 року через канцелярію суду позивач подала письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований та отримує гідну заробітну плату та може виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Тому, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 20.01.2022 р. судовий розгляд було відкладено на 16.02.2022 р. у зв`язку із витребуванням додаткових доказів у справі. В судовому засіданні 16.02.2022 р. позивачка позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Також зазначила, що відповідач добровільно кошти на її утримання не надає, її матері дуже важко самій утримувати дочку, оскільки хворіє, а відповідач, в свою чергу, має можливість сплачувати аліменти на час її навчання, проте добровільно не сплачує. Додатково зазначила, що вона сама оплачує навчання у ВНЗ маж проблеми із здоров`ям і тому ій 1/6 Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки він має на утриманні іншу дитину, на яку надає кошти по добровільній домовленості. Також стверджував, що хворіє і йому також потрібні кошти на лікування. Просив позов задовольнити частково та призначити аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.2017р. [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Як вбачається з довідки №1369-15 від 09.11.2021 р., виданої Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, [PERSON] , дійсно з 01.09.2021 року навчається на факультеті економіки та менеджменту Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького на денній формі навчання, за спеціальністю «Маркетинг» ОС «Бакалавр», закінчує навчання в 30 червні 2025 року (а. с. 5). Довідкою ПФУ реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування засвідчено відсутність доходів [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львівугілля» №1-10/164 від 03.02.2022 року [PERSON] працює на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львівугілля» гірником підземним і його заробіток за період 01.01.2021 року по 31.12.2021 року становить 222\~954,14 грн., з яких 43476,07 грн. податкових утримань та 31\~520,40 грн. аліментних утримань. При прийнятті рішення суд керується наступними нормами чинного законодавства. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена, то в якому розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років (повноліття). Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітної дочки, яка продовжує навчатися, оскільки працевлаштований у ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львівугілля» і його заробіток за період 01.01.2021 року по 31.12.2021 року склав 222\~954,14 грн. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, у нього від іншого шлюбу є ще одна дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області 04.07.2007 року (а.с.27). Відповідач стверджує, що надає кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надав суду дублікати чеків, які долучені до матеріалів справи (а.с.26). Проте суд не приймає до уваги такі доводи відповідача, оскільки із дублікатів чеків вбачається, що відповідач перераховує регулярно [PERSON] (матері [PERSON] , [INFO] ) 900-1000 грн., проте в призначенні платежу не вказано, що це сплата аліментів на утримання дитини. Інших доказів сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] матеріали справи не містять. Відтак, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів щодо неможливості сплати більшої суми, ніж він визнає. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача та повнолітньої доньки, стан здоров`я позивача та відповідача, його матеріальне становище, часткове визнання позову, а також можливість відповідача надавати утримання повнолітній дочці. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Проте, такий обов`язок відповідач належно не виконує попри те, що може і здатний утримувати дочку. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів доньки - студентки, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200\~Сімейного кодексу\~України і доводи сторін, суд вважає за необхідне визначити аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved