Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.07.2021 шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На теперішній час відповідач не проживає спільно із сім`єю, дитина перебуває повністю на утриманні позивача, відповідач життям доньки не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча є працездатним, їздить на роботу в м.Київ та в м.Одесу, здоровий, інших утриманців не має, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати по справі. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№765 від 07.02.2022, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, вх.№807 від 08.02.2022, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Заяви, клопотання: заява позивача та відповідача про розгляд справи без їхньої участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження та призначення першого судового засідання розгляду справи по суті, про що постановлено ухвалу окремим документом. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Із довідки про реєстрацію місця проживання №05-13/2074 від 10.07.2020, виданої Центром надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради Вінницької області. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.07.2021, справа 153/977/21, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7-8). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 28.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, встановлено, що [INFO] в м.Києві народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Із довідки про реєстрацію місця проживання №14-02/4-26 від 11.01.2022, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01.09.2000 по [ADDRESS] (а.с.15). Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина та стосовно якої відсутні відомості про її доходи, а також відповідача щодо якого відсутні відомості про його доходи, наявність майна, непрацездатність, стан здоров`я, наявність у нього інших утриманців, а тому відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання своєї неповнолітньої доньки, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Щомісячну суму коштів 5000 (п`ять тисяч) гривень на дитину, із якої в рівних частках по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень кожен із батьків зобов`язаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Статтями 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необгрунтовано. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 10.01.2022, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 10.01.2022. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому суд в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справі суд має підстави допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial