Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № HAR0AN56460253 від 29.04.2008 року у розмірі 12 043, 99 грн. та судових витрат у розмірі 2 270,00 грн. І. Стислий виклад позицій сторін. Позовна заява мотивована тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі - Відповідач) 29.04.2008 року уклали кредитнй договір № HAR0AN56460253 (надалі - Договір). Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 11 654. 69 (доларів США) на термін до 28.04.2015 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № HAR0AN56460253. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України: Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 09.08.2018 по 09.08.2021 р.р. має заборгованість - 448.90 (Доларів США), яка складається з наступного: - 448.90 (Доларів США) - 3 % річних від простроченої суми. Розрахунок суми заборгованості додається. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості; копією кредитного договору; копією документу, що посвідчує особу відповідача. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року становить 2270,00 грн. Ціна позову: 448.90 (Доларів США), що за курсом 26. 83 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2021 року складає 12043. 99 грн. Отже: 12043.99 грн. * 1,5% = 180,65 грн. 2270,00 грн. * 1 = 2270,00 грн. Відповідно судовий збір становить: 2270.00 грн. 27.09.2021 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому погодився з тим, що дійсно між сторонами у справі існували договірні відносини про банківських послуг та укладено договір про надання банківських послуг. За вказаним кредитним договором реалізовано право банку на стягнення заборгованості проте, у позові банк про це свідомо замовчує. На теперішній час раніше отримане рішення суду перебуває на виконані в державній виконавчій службі. Відповідач заперечує проти стягнення з нього в черговий раз сум за вказаним кредит договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняться після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (постанова Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12). Розглядаючи вказану справу. Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 р у справі № 6-249ц15 в якому суд вказував, що проценти за кредитом і пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах позовної давності, обчисленої за 3 роки (для процентів) й рік (для пені) до дня звернення до суду. У постанові від 28.03.2018 р. ВИ ВС зазначила, що за умовами кредитною договору позичальник мав повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячним; платежами у межах визначеного сторонами строку кредитування. Тому після закінчення строку кредитування позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимого кредитором повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. З огляду на наведене Велика Палата ВС зробила висновок про те, що приписами абз. 2 ч 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише погодженого сторонами строку кредитування. Також Велика Палата наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочкн виконанні грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договорі, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань із своєчасною повернення кредиту права кредитора захитаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, У постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 Велика Палата ВС також зазначила, що регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна корма ч. 2 ст.. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 р. у справі № 383/869/14. від 10.02.2021 р. у справі №331/3410/16-ц від 30.06.2020 р. у справі № 717/1223/17-ц та інших. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. 19.08.2021 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] . Відповідь на запит до суду надійшла 30.08.2021. Ухвалою суду від 31.08.2021 провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. В судове засідання, призначене на 14.02.2022 року, відповідач не з"явився, надавши запяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав, не заперечував проти його задоволення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки суми боргу, наданої до матеріалів справи, загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання складає 1097 днів, до стягнення підлягає сума 4484,90 USD, що за курсом 26.83 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2021 становить 12\~043,99 грн /а.с. 10/. За наданим офіційним курсом гривні щодо іноземних валют на дату 09.08.2021 долар США становить 26, 8346 грн /а.с. 11-12/. Відповідно до договору № НАROAN56460253 від 29 квітня 2008 року, укладеного між «ПриватБанк» та [PERSON] , останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти /а.с. 13-29, 67-75/. В графіку погашення кредиту № НАROAN56460253 від 29 квітня 2008 року відображено суми, які підлягають стягненню [PERSON] /а.с. 30, 76/. 20.12.2021\~за заявою\~відповідача до\~справи долучено\~заочне рішення\~Шевченківського районного\~суду Харківської\~області від\~28.05.2015\~у справі\~№ 637/416/15-ц,\~відповідно до\~якого у задоволенні\~позовних вимог\~\~публічного акціонерного\~товариства комерційного\~банку «ПриватБанк»\~до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості відмовлено /а.с. 64-66/. 22.06.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 28.05.2015 задоволено, рішення скасовано /а.с. 83/. Згодою співвласника [PERSON] надано згоду на укладення [PERSON] кредитно-заставного договору № НАROAN56460253 від 29 квітня 2008 року, а також на передачу позичальником банку у заставу будь-якого майна, в тому числі автомобіля Daewoo\~Matiz, з метою забезпечення виконання зобов`язань /а.с. 77, 88/. Відповідно договору купівлі-продажу № СФ-0021539 від 2008 року укладеного між ТОВ «Автоприват» та [PERSON] покупець, прийняв у власність та оплатити на умовах даного договору автомобіль Daewoo\~Matiz МА16 /а.с. 78-80/. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2011 року у справі 2-365/11 позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] \~про \~стягнення заборгованості \~\~за кредитним договором задоволено частково та стягнено з останнього заборгованість за кредитним договором №НАROAN 56460253 \~від 28.04.2008 року в розмірі \~62\~тисячі 773\~гривні /а.с. 81/. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.01.2017 року рішення Шевченківського райсуду Харківської області від 17.10.2016 року скасовано. Позовні вимоги Банка задоволено частково, стягнуто з [PERSON] заборголваність зща кредитним договором в сумі 3390,08 доларів США, шо за курсом складає 79497,38 грн. ІV. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Зобов`язання [PERSON] в повному обсязі не виконані. Згідно вимогам ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За змістом п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій. У банка зберігається право на отримання непогашеного боргу, процентів, пені й інших утрат, передбачених договором. Обов`язок відповідача сплатити проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості по договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Підстави припинення зобов`язань зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 609 ЦК України, зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином ст. 599 цього кодексу, тобто до погашення кредиту і нарахованих відсотків по кредиту; неповернення суми кредиту і несплата відсотків за користування ним є грошовим борговим зобов`язанням. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved