Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

27.08.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 02.10.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харків Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1165, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, та фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Від представника позивача - адвоката Царьова Р.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача, та за наявними в справі доказами. 27.08.2021 року вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. 30.08.2021 року судом здійснено електронні запити з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача та позивача, відповіді на які надано до суду 30.08.2021. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.02.2022 постановлено проводити заочний розгляд по вказаній справі. Сторони вступили у шлюб 02 жовтня 2015 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1165. Сторони від шлюбу не мають спільних дітей. Позивач на примирення не згодна. Причинами розпаду сім`ї стали фактичне припинення шлюбних відносин, та відсутність взаєморозуміння. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved