Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що відповідач по справі є колишньою співмешканкою її померлого у 2015 році сина, значиться зареєстрованою, однак після смерті сина виїхала з будинку, з того часу з ними не проживає, фактичне місце проживання її невідомо. Відповідач не приймає участі в утриманні житла та не сплачує комунальні послуги, її особисті речі відсутні, в зв`язку з чим реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею. Посилаючись на ці обставини, позивач просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, шляхом подачі оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.33). Оскільки відповідач, відповідно до п. 3 ч. 8 статті 128\~Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) вважається повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 жовтня 2005 року належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.6). Спільного господарства позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] не веде, членом її сім`ї вона не являється. Син позивача [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.10). Зі згоди\~позивача відповідач\~значиться зареєстрованою\~у будинку,\~але не\~проживає в\~ньому з\~моменту смерті\~співмешканця [PERSON] \~по теперішній\~час. [PERSON] добровільно залишила будинок, місце проживання її невідомо. Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 251-ОД від 05.11.205 року [PERSON] , [INFO] (сину відповідача) надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що мати [PERSON] рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19.12.2007 року, справа № 2-884/2007 р., позбавлена батьківських прав; батько [PERSON] помер (а.с. 11). У зазначеному будинку, крім позивача, значаться зареєстрованими [PERSON] та її син [PERSON] , однак [PERSON] не проживає, [PERSON] також не проживає, мешкає постійно без реєстрації у [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданої Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області № 2-628 від 10.11.2021 року (а.с.13). Згідно Акту, складеного депутатом Юнаківської сільської ради Северин М.С., сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] , з кінця 2006 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 28). [PERSON] добровільно залишила будинок, місцезнаходження якої невідомо, її особисті речі у домоволодінні відсутні, витрат по його утриманню не несе. Ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до\~ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з кінця 2006 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їй не чинила, вона добровільно покинула його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачує. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved