Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 лютого 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на погіршення матеріального стану, стану здоров`я та на те, що в нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина 2019 року народження, дружина, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та непрацездатна матір-пенсіонерка. Відповідачка подала суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того зазначила, що матір позивача отримує передбачену законодавством пенсію та систематичну допомогу від держави у вигляді субсидії, а декретна відпустка дружини позивача закінчується 25 лютого 2022 року і у неї з`являється можливість працевлаштуватися та покращити матеріальний стан для утримання їх спільного малолітнього сина. Позивач також не несе ніяких витрат, пов`язаних із забезпеченням житлом, фактично проживає з новою сім`єю у спільно побудованому під час шлюбу з відповідачкою будинку, щодо поділу якого триває судовий спір. Також зазначила, що вогнепальне поранення, на яке посилається позивач, як на підставу погіршення стану свого здоров`я, мало місце ще в 2015 році, тобто за час шлюбу з відповідачкою, а лікування проходило за спільні кошти сім`ї, загрози життю не існувало, позивач в задовільному стані виписаний під нагляд хірурга по місцю проживання та додаткового лікування не потребував. Представник відповідача подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що субсидії матері позивача не вистачає навіть на оплату вартості житлово-комунальних послуг. Крім того, не дивлячись на те, що декретна відпустка [PERSON] закінчується 25 лютого 2022 року, можливості працевлаштуватися вона не матиме, оскільки їх неповнолітній син [PERSON] не потрапляє до дитячого садочку через катастрофічний брак місць та його мати вимушена буде продовжувати декретну відпустку. В судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав та пояснив, що з червня 2021 року позивач працює не офіційно, наразі отримує мінливий, нерегулярний дохід близько 15-20 тисяч гривень щомісячно. 29 грудня 2018 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що знаходиться на його повному утриманні, оскільки дружина позивача перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того на утриманні позивача перебуває його непрацездатна матір [PERSON] , яка перебуває на пенсії та потребує матеріальної допомоги сина. Також зазначив, що стан здоров`я позивача поступово погіршується, зокрема після отримання в 2015 році вогнепального поранення грудної клітини позивач потребує операції за кордоном по видаленню куль з району серця та ноги, у зв`язку з чим йому на даний час протипоказані фізичні навантаження. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд, в судове засідання не з`явилася. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли позивачка подала суду відзив на позовну заяву та наявні в неї докази, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2016 року і до повноліття дитини. Як вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] , 29 грудня 2018 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від вказаного шлюбу сторони [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на підставі наказу ТОВ «ДЖЕРЕЛА М» №05к від 15 квітня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15 квітня 2019 року по [INFO] . Як вбачається з довідки Соціально-гуманітарного управління Вишгородської міської ради Київської області №01-12/72 від 04 лютого 2022 року, [PERSON] знаходиться в електронній черзі до ДНЗ «Чебурашка» під номером 92 (дев`яносто два), у зв`язку з чим його не буде зараховано до дитячого садочку. Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 жовтня 2021 року, позивач в період з січня по червень 2021 року працював в ТОВ «М-СЕРВІС», середньомісячний дохід якого становив 6\~200 грн. Як встановлено з пояснень представника позивача в суді, на даний час [PERSON] працює неофіційно, отримує мінливий та нерегулярний дохід близько 15-20 тисяч грн. щомісячно. Згідно з виписки №2857 від 02 лютого 2015 року із медичної карти амбулаторного, (стаціонарного) хворого та виписки з історії хвороби №0437/14 від 04 лютого 2015 року Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я», [PERSON] в період з 31 січня 2015 року по 02 лютого 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: проникаюче вогнепальне поранення грудної клітини зліва, забій лівої легені, непроникаюче вогнепальне поранення грудної клітки справа та м`яких тканин лівого стена, перелом кісток носу. В задовільному стані виписаний під нагляд хірурга по місцю проживання. Крім того, як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3545 хірургічного відділення, [PERSON] з 27 жовтня 2019 року по 21 жовтня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні побутової травми - звих акроміального кінця лівої ключиці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 та 3 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за загальним правилом розмір аліментів на одну дитину складає одну четверту, на двох дітей одну третину, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 183 СК України). Разом з тим, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У той же час, на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина [PERSON] , 2019 року народження, та дружина [PERSON] , яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та не має змоги влаштуватися на роботу, коли [PERSON] не зараховано до ДНЗ «Чебурашка» за браком місць. Крім того позивач має непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] , яка згідно посвідчення серії [NUMBER] від 01 серпня 2007 року перебуває на пенсії за віком і потребує матеріальної допомоги позивача, яку той згідно вимог ч. 1 ст. 202 СК України зобов`язаний надавати. Що стосується доводів позивача про його погіршений стан здоров`я внаслідок отриманого вогнепального поранення грудної клітини, то суд звертає увагу на те, що таке поранення мало місце ще за час шлюбу з відповідачкою, коли належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження проходження додаткового лікування, витрат на нього, або необхідності проведення операційних втручань та їх вартості, суду не представлено. Не може бути підставою для зменшення розміру аліментів й побутова травма позивача, що мала місце 07 жовтня 2019 року. Беручи до уваги матеріальний стан позивача, який працює не офіційно, на даний час повинен утримувати двох своїх дітей (2009 та 2019 років народження), дружину та непрацездатну матері, в зв`язку з чим суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. За своєю суттю вказаний розмір аліментів ґрунтується на вимогах закону, обставинах справи та буде відповідати інтересам всіх сторін, що в повній мірі узгоджується з вимогами Закону. Достатніх і\~виняткових підстав\~для стягнення\~аліментів в\~розмірі меншому\~ніж 1/4\~частини доходів\~відповідача судом\~не встановлено. Таким чином позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial