Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 лютого 2018 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №08. Від даного шлюбу спільних дітей не мають, проте відповідач від подачі спільної заяви до органів ДРАЦС у відповідності до ст.106 СК України відмовляється. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів з чоловіком, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з вересня жовтня 2021 року фактично проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась остаточно. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. З метою належного повідомлення відповідачу [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, які були отримані відповідачем 25 січня 2022 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти. Однак відповідач [PERSON] станом на 10 лютого 2022 року відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 13 лютого 2018 року в Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин сторони спільних дітей не мають, проте відповідач від подачі спільної заяви до органів ДРАЦС у відповідності до ст.106 СК України відмовляється. Шлюбні стосунки сторони по справі не підтримують протягом тривалого часу, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 908,00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved