Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

24.06.2021 року позивач - [PERSON] звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 3 900, 00 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 25 000, 00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником автобуса марки «БАЗ» модель «А079», р.н. [NUMBER] , який 28.04.2021 року близько 15 години в с. Жупани по вул. Галицька Стрийського району Львівської області на зупинці громадського транспорту було пошкоджено громадянином [PERSON] , а саме розбито лобове та бокове скло. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП. При цьому, наголошує, що правопорушник свою вину визнав повністю. Такими діями відповідача позивачу була нанесена як матеріальна, так і моральна шкода, яку він оцінює в 25 000, 00 гривень та яка полягає у сильних душевних стражданнях, переживаннях, які тривають з 11.05.2021 року по даний час. На підставі викладеного просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 12.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 09.09.2021 року. Судове засідання неодноразово відкладалось, востаннє - на 09.02.2022 року. Відповідач - [PERSON] у поданому відзиві проти позову заперечив, просив у такому відмовити, посилаючись на те, що номер транспортного засобу в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБ № 101162 та постанові Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року у справі № 453/605/21 є відмінним від номера транспортного засобу, який перебуває у власності позивача. Крім того, зазначає про розбіжності у назвах та номерах маршрутів, які зазначений транспортний засіб обслуговував 28.04.2021 року. У відповіді на відзив позивач наголосив, що в матеріалах справи міститься копія рапорту, в якому зазначено, що у ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області 28.04.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.04.2021 року о 15 год. 02 хв. [PERSON] пошкодив скло на автобусі Еталон [NUMBER] . При складенні протоколу допущено помилку, яка є очевидною, та в жодному випадку не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив про намір позивача ввести суд в оману з посиланням на розбіжності у назвах та номерах маршрутів у наданих позивачам довідках ПАТ «Львівське АТП-14630». В судове засідання 09.02.2022 року сторони не з`явились. Позивач причин неявки до відома суду не довів. Відповідачем подано клопотання від 04.02.2022 року про розгляд справи без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, наявні в них письмові докази, допитавши свідка, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2021 року о 15 годині 4 хвилини до ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.04.2021 року о 15 год. 02 хв. [PERSON] навмисно пошкодив скло на автобусі Еталон [NUMBER] (заявник - [PERSON] ). В подальшому приїхали працівники поліції та відносно [PERSON] було складено протокол серії ВБ № 101162 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а саме в постанові зазначено, що 28.04.2021року близько15:00 год., в [ADDRESS] , на зупинці громадського транспорту, висловлювався нецензурною лайкою всторону [PERSON] та розбив скло на маршрутному автобусі «Львів-Верхнячка», марки «Еталон», [NUMBER] , чим порушив громадський спокій та порядок та скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ст.173 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] вину у скоєному правопорушенні визнав та пояснив, що дійсно 28.04.2021 року вчинив правопорушення за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення. На даний час він щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив значення своїх дій.Дана постанова [PERSON] не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок протиправних дій, [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, як власнику транспортного засобу марки «БАЗ» модель «А079», р.н. [NUMBER] , який 28.04.2021 року близько 15 години в [ADDRESS] на зупинці громадського транспорту було пошкоджено громадянином [PERSON] . Право власності позивача на транспортний засіб марки «БАЗ» модель «А079», р.н. [NUMBER] підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Зокрема, як вбачається з копії рапорту, адміністративного протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення, [PERSON] 28.04.2021 року було пошкоджено скло на маршрутному автобусі, який належить позивачу. Допитаний в судовому засіданні 12.01.2022 року свідок [PERSON] підтвердив факт пошкодження транспортного засобу, який належить позивачу і яким [PERSON] керував 28.04.2021 року, відповідачем у справі, яким було розбито лобове та бокове скло. Зазначив про конфлікт, який стався на зупинці громадського транспорту в с. Жупани, внаслідок якого ним і було викликано поліцію. Відповідно до довідок ПАТ «Львівське АТП-14630» № 115 від 18.06.2021 року та № 144 від 29.12.2021 року, вартість майнових збитків становить 3 900, 00 грн.: вартість лобового скла - 2 200, 00 грн., вартість бокового скла - 700 грн., роботи по заміні лобового та бокового скла - 1 000, 00 грн. Посилання відповідача на те, що номер транспортного засобу в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБ № 101162 та постанові Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року у справі № 453/605/21 є відмінним від номера транспортного засобу, який перебуває у власності позивача, а також на розбіжності у назвах та номерах маршрутів, які зазначений транспортний засіб обслуговував 28.04.2021 року, суд оцінює критично. Зокрема, суд зазначає, що системний аналіз наявних в матеріалах справи доказів, а саме: рапорту, в якому зазначено, що у ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області 28.04.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.04.2021 року о 15 год. 02 хв. [PERSON] пошкодив скло на автобусі Еталон ВС 5464 ММ., копій пояснень [PERSON] та [PERSON] від 28.04.2021 року, постанови Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року у справі № 453/605/21 в частині визнання вини особою, щодо якої складено протокол, в тому числі щодо протиправних дій в бік водія маршрутки - [PERSON] , а також пояснення самого допитаного в судовому засіданні [PERSON] , не залишають у суду сумніву щодо того, що саме належний позивачеві транспортний засіб 28.04.2021 року близько 15 год. перебував в [ADDRESS] на зупинці громадського транспорту, де його було пошкоджено громадянином [PERSON] . Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, майнова шкода в розмірі 3 900, 00 грн., виходячи з положень ст. 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.п.3, 9 постанови від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити відповідні мотиви. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивачу діями відповідача було завдано моральної шкоди, суду не надано та матеріали справи не містять. Сам факт пошкодження лобового та бокового скла належного [PERSON] транспортного засобу не свідчить про спричиненню моральної шкоди та не є безумовною підставою для її відшкодування, особливо враховуючи те, що, набуваючи у власність транспортний засіб, а тим більше, використовуючи його для здійснення перевезень, особа свідомо бере на себе моральні та психологічні ризики його пошкодження. Суд вважає, що позивачем не доведено жодними належними доказами факту спричинення йому моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 908 грн., 00 коп.

Outcome: partial