Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

20 жовтня 2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 16625,58 грн, 3% річних 599,45 грн, інфляційні втрати 1730,68 грн. В подальшому представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 3% річних 599,45 грн, інфляційні втрати 1730,68 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що на ім`я відповідача відкритий рахунок [NUMBER] адресою: [ADDRESS] , за яким відповідачу здійснюється газопостачання. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась заборгованість, яка за період з 01.01.2020 року по 31.07.2021 року складає 16625,58 грн. Після звернення позивача до суду з позовом відповідач сплатив 21.10.2021 року 1000,00 грн, 25.11.2021 року -2000,00 грн,04.01.2022 року -10000,00 грн, 24.01.2022 року 6000,00 грн, а всього 19000,00 грн. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивач просить стягнути з відповідача 3% річних 599,45 грн, інфляційні втрати 1730,68 грн., оскільки ним не надано платіжних документів з відповідним призначенням платежів, а здійснена ним оплата зарахована у рахунок вартості спожитого природного газу, згідно цільового призначення платежів. Позивач в судове засідання не з`явився , надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що останнім не надано відомості нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~з 01 липня 2015 року функції постачання та розподілу природного газу розділені. Оператором газотранспортної системи є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу на користь третіх осіб (замовників). Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із постачання природного газу (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»). Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРС споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділ VІ кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634,641,642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VІ кодекс ГРС договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до пункту 1 розділу 2 «Правил постачання природного газу» підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС -коду як суб`єкту ринку природного газу. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ( а.с.8). Як вбачається з довідки по особовому рахунку споживача [PERSON] особистий рахунок № [NUMBER] , відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про заборгованість у [PERSON] за період з 01.01.2020 року по 31.07.2021 року наявна заборгованість за послуг з газопостачання у сумі 16625,58 грн ( а.с.8). Вказану заборгованість відповідач погасив сплативши 21.10.2021 року 1000,00 грн, 25.11.2021 року -2000,00 грн,04.01.2022 року -10000,00 грн, 24.01.2022 року 6000,00 грн, а всього 19000,00 грн, тобто після звернення позивача до суду з відповідним позовом. Відповідно до статей\~525,526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. До того ж відповідно до частини 2статті 625\~ЦК України, визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 24 Постанови ПВСУ 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що при відмові позивача від позову суд лише перевіряє повноваження на такі дії його представника,якщо він бере участь у справі та висловив такий намір. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Оскільки відповідачем заборгованість з оплати за послуги з газопостачання погашена після звернення позивача в суд з відповідною позовною заявою, матеріали справи містять довідку про заборгованість за природний газ перед ТОВ « ХАРКІВГАЗЗБУТ» ( а.с.8), в якій наведені розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 599,45 грн та інфляційних втрат в сумі 1730,68 грн підлягають задоволенню. Посилання відповідача на спеціальну позову давність судом відхиляються, оскільки 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями в розумінні цивільного законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved