Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилалась на те, що [PERSON] є батьком її дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося. Разом однією сім`єю вони не проживають. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріально їй та їх дітям не допомагає, участі у вихованні дітей не бере, внаслідок чого вона сама повністю утримує їх дітей та забезпечує їх усім необхідним. Щомісячно вона витрачає на утримання дітей значні кошти, що становить майже весь її заробіток, тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Зазначила, що попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 1000 грн - підготовка позовної заяви. Відповідач [PERSON] 16.09.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів задовольнити частково, та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей. У відзиві зазначив, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу (заробітку) не відповідає чинному законодавству. Як під час шлюбу, так і після розірвання шлюбу, він добре та з любов`ю ставиться до дітей, добросовісно відносився та відноситься до своїх батьківських обов`язків, піклується про стан здоров`я дітей, матеріально їх утримує, забезпечує їх належний розвиток, відпочинок, брав та бере активну участь у вихованні дітей, постійно і багато з дітьми проводить час, відвідує з ними дитячі кафетерії та піцерії, цікавиться навчанням дочки в школі, відвідує класні збори, бере активну участь у навчальному процесі дочки, супроводжує сина в дитячий садок і з нього, купує дітям продукти харчування, одяг, взуття, навчальне приладдя, іграшки тощо. Ним були куплені ноутбук, телефон та срібні прикраси для доньки та сплачено за уроки під час відвідування сином приватного спеціаліста логопеда - дефектолога в період з 01.01.2021 по 01.07.2021. Зазначив, що в період з 15.04.2021 по 16.06.2021 позивач перебувала за кордоном, і діти проживали з ним та перебували на його утриманні. Крім того, вказав, що вимога позивача про стягнення з нього коштів на суму 1000 грн являється незаконною та не підлягає задоволенню. 24.11.2021 позивачем подано до суду заяву про стягнення судових витрат, в якій вона просила суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та її представник Яроміч О.В. у судове засідання не з`явились, 08.02.2022 представником позивача до суду подана заява, в якій вона просила справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів розглянути без участі позивача та її представника у судовому засіданні. Вказала, що суду довіряють та позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 08.02.2022 подав до суду заяву, в якій вказав, що позов він визнає частково, а саме визнає стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням цього просив суд стягувати з нього аліменти у вище вказаному розмірі. Крім того, просив суд відмовити в задоволенні заяви [PERSON] про стягнення з нього судових витрат у розмірі 5000 гривень. У позовній заяві позивач зазначає, що вона понесла витрати на підготовку позовної заяви до суду в сумі 1000 гривень, однак особиста підготовка не являється судовими витратами, які передбачені ст. 133 ЦПК України, та не являється в розумінні ст. 137 ЦПК України наданням правничої допомоги. Позивач та її адвокат на перше судове засідання 17.09.2021 документально не підтвердили розмір понесених ними витрат і не надали документально підтверджених доказів. Отже, така вимога позивача являється незаконною. Заява про стягнення з нього судових витрат була подана до суду 24.11.2021, а не 17.09.2021, коли відбулося судове засідання. На цих підставах просив суд відмовити в задоволенні заяви [PERSON] . Одночасно просив суд розглядати справу у його відсутність та врахувати його позицію. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 17 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. [PERSON] народився [INFO] . Його батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 13 вересня 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 лютого 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 38. Відповідно до довідки за вих. № 195 від 10.03.2021, виданої головою ОСББ «Світанок (Мазепи 5-Б)», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за місцем реєстрації разом з дітьми: [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2007 року народження. Відповідач [PERSON] з 15.04.2021 по 16.06.2021 проживав у квартирі зі своїми дітьми, оскільки мати [PERSON] , [INFO] , була за кордоном. Він багато часу проводить із сином. На даний час дитиною опікуються обоє батьків. Зазначене підтверджується довідками ОСББ «Світанок (Мазепи 5б)» від 13.09.2021 та характеристикою Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 31 м. Умань від 14.09.2021. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які проживають разом з позивачем, та перебувають на її утриманні. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у визначеному в позові розмірі. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо дітей. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який є фізичною особою-підприємцем та має доходи на своє та утриманців проживання, передбачений законодавством розмір аліментів, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи та часткового визнання позову відповідачем, позов задовольнити частково та визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір згідно зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 24.11.2021 позивачем подано до суду заяву про стягнення судових витрат, до якої на підтвердження витрат на правничу допомогу додано: договір № 106 про надання правничої допомоги від 07.07.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Яроміч О.В.; додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 106 від 07.07.2021, відповідно до якої сторони домовились, що вартість послуг адвоката за договором про надання правової допомоги № 106 від 07.07.2021 становить 5000 гривень; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги від 07.07.2021, відповідно до якого адвокат з 07.07.2021 по 24.11.2021 надав клієнту правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги № 106 від 07.07.2021, а клієнт прийняв наступні послуги загальної вартості 5000 грн, а саме: 1) надання усної консультації щодо характеру спірних правовідносин, витрачений час - 0,5 години, вартість - 500 грн; 2) складання тексту позовної заяви, формування доказової бази, систематизація, групування доказів, додатків до позовної заяви, складення тексту заяви про стягнення витрат на правову допомогу, витрачений час - 1,5 години, вартість - 1500 грн; 3) участь адвоката у судовому засіданні, витрачений час - 1,5 години; вартість - 1500 грн; 4) гонорар адвоката за позитивне вирішення справи на користь клієнта, вартість - 1500 грн; довідку про оплату коштів за вих. № 106/3 від 24.11.2021, видану адвокатом Яроміч О.В., про те, що 24.11.2021 нею було отримано від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 грн у готівковій формі на виконання між ними договору про надання правової допомоги № 106 від 07.07.2021, додаткової угоди №1 від 24.11.2021 та згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 24.11.2021. У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що заява про стягнення судових витрат подана позивачем поза межами строку, встановленого законодавством. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Аналізуючи акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги від 07.07.2021, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат за участь адвоката у судовому засідання з витраченим часом 1,5 години та в зазначеному розмірі 1500 грн, оскільки матеріалами справи не підтверджено участь представника у судовому засіданні саме такий час. Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача гонорару адвоката за позитивне вирішення справи на користь клієнта в сумі 1500 грн, оскільки за своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. За таких обставин витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 2000 грн, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд врахував обставину часткового задоволення позову, заперечення відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial