Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала із відповідачем у шлюбі, який розірваний 19.02.2015 року, та від якого у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, який є працездатний, здоровий, непрацездатних та інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим вона і дитина перебувають у скрутному становищі, а тому просить визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Після розлучення донька залишилася проживати з нею, а відповідач тривалий час проживає за межами України та в телефонному режимі часто повідомляє, що дочку забере проживати за місцем свого проживання, з приводу чого між ними триває спір. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 08.05.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 08.12.2021 року замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Тернопільську районну державну адміністрацію на Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Від представника позивачки адвоката Черніцького І.Р. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Від представника відповідача адвоката Луєнка Ю.В. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, прийняти визнання позову в повному обсязі відповідачем, та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки та згідний, щоб дитина проживала з матір`ю [PERSON] .. Від представника третьої особи: Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скорик Н.А. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 19.02.2015 розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 2020 року у відділі РАЦС Ліманова Малопольського воєводства Республіка Польща і після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Як вбачається із довідки, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району від 11.03.2021 року №37, неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] - батько дитини, проживає окремо і погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки, а також згідний щоб його дочка - [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує із змісту ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як слідує із змісту ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши докази по даній справі, спільну згоду батьків щодо місця проживання дитини та визначення аліментів на утримання дитини, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. При цьому суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, те, що позивач піклується та дбає про інтереси дитини, забезпечує належні умови проживання та розвитку дитини, що тривалий час проживає разом з матір`ю, з урахуванням найкращих інтересів дитини, Крім того, суд вважає за необхідне, розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в даному конкретному випадку, визначити у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на дитину присуджені за даним рішенням суду, відповідно до ст. 191 СК України, необхідно стягувати з відповідача на користь позивача від дня пред`явлення позову, тобто з 26 березня 2021 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved