Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У грудні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнило, та свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2019 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви б/н від 25 жовтня 2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитний карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 06 липня 2020 року, отримав картку типу «Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200000 грн). Оскільки позичальник приєднався до запропонованих банком умов використання кредитних коштів, тому при зміні розміру кредитного ліміту банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення [PERSON] не виконав, тому станом на 20 січня 2021 року утворився борг на загальну суму 192559 грн 35 коп., з яких: 170476 грн 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, 170476 грн 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 22083 грн 27 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 83-86, 87). Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2020 року передано цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду за підсудністю. 14 січня 2021 року дана справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 жовтня 2019 року в сумі 192559 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 2888 грн 39 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 серпня 2021 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року, призначено судове засідання для розгляду заяви на 28 серпня 2021 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2021 року Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення в цивільній справі № 592/14181/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач позов визнає частково, а саме вважає, що наявні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача лише суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 101 185 грн 27 коп., отже, позов підлягає частковому задоволенню. Зазначає, що на виконання умов договору ним сплачувались грошові кошти в загальній сумі 56561 грн 46 коп., а отримана ним сума коштів становить 189 011 грн 93 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Крім того, за час розгляду справи 07 вересня 2021 року ним погашалась заборгованість в розмірі 31265 грн 20 коп. Отже, загальний залишок заборгованості, який підлягає поверненню, становить 101 185 грн 27 коп. Що стосується позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, то оскільки вказані умови ним не підписувались, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. У позовній заяві позивач просив розглядати справу без участі його представника. Від представника відповідача Алі Мохамад Якименко О.І. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 жовтня 2019 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 23). Як зазначено у заяві-анкеті, відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомився та отримав екземпляр (шляхом самостійного роздрукування / в електронній формі шляхом власноручного підписання цифровим підписом та направленням повідомлення про вручення). 18 грудня 2019 року [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 175 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 22). З наданої банком інформації по кредитному договору вбачається, що [PERSON] було видано три кредитні картки з терміном дії останньої до кінця квітня 2023 року (а.с. 21). Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за кредитним договором № б/н від 25 жовтня 2019 року станом на 20 січня 2021 року утворився борг на загальну суму 192559 грн 35 коп., з яких: 170476 грн 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, 170476 грн 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 22083 грн 27 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 83-86, 87). Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних і, насамперед, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між ними договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з вимог статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вимог статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Виходячи з матеріалів справи, у заяві позичальника від 25 жовтня 2019 року відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами із визначенням її розміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, отримуючи 25 жовтня 2019 року кредитну картку Преміальна картка World Black Edition, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентної ставки та саме у зазначених в цих документах розмірах і порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. При цьому, суд звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (видачі відповідачу кредитної картки 25 жовтня 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15 грудня 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг за кредитною карткою Преміальна картка World Black Edition, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за вирахуванням суми тих коштів, які були сплачені відповідачем на виконання вимог кредитного зобов`язання. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума отриманих відповідачем кредитних коштів становить 189 011 грн 93 коп. (колонка 3 розрахунку заборгованості «Витрати клієнтом кредитних коштів»). На виконання умов кредитного договору відповідачем сплачувались грошові кошти, загальна сума яких станом на 20 січня 2021 року, тобто на день подачі уточненої позовної заяви про збільшення позовних вимог, складала 56561 грн 46 коп. (колонка 30 розрахунку заборгованості «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості») (а.с. 87). Крім того, під час розгляду даної справи в суді 07 вересня 2021 року відповідач погасив заборгованість в сумі 31265 грн 20 коп., що підтверджується випискою про рух коштів за його картковим рахунком № [NUMBER] за період з 16 листопада 2017 року по 21 грудня 2021 року (а.с. 226-227). Отже, різниця між фактично отриманою сумою кредитних коштів та сплачених відповідачем на виконання умов кредитного договору коштів становить 101 185 грн 27 коп. (189 011,93 грн - 56 561,46 грн - 31 265,20 грн), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 жовтня 2019 року у сумі 101 185 грн 27 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - у сумі 101 185 грн 27 коп. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено на 52,55 % (101185,27 грн * 100 % / 192559,35 грн), тому з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1517 грн 85 коп. (48,86 % від 2888,39 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial