Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті вона прийняла своєчасно як спадкоємець за законом першої черги. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, то вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернувшись із заявою, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Магальської сільської ради та третя особа [PERSON] звернулися до суду із заявами, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Магальської сільської ради № 1887 від 19 жовтня 2021 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до категорії робочих дворів головою якого була [PERSON] .. Земельна ділянка за вказаною адресою знаходилась у користуванні [PERSON] та була надана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований [PERSON] в 1987 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради із наданням відповідної адресної частини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції із послідуючими змінами, підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від\~04\~жовтня 1991\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування, а тому належала [PERSON] одноосібно як забудовнику та голові робочого двору. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла її донька [PERSON] в порядку спадкування по закону як спадкоємець 1 черги, оскільки на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із померлою, чим вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Магальської сільської ради № 1886 від 19 жовтня 2021 року. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved