Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в рахунок шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, сплачено на корись [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7 288 гривень 33 копійки. Посилаючись на те, що відповідача постановою уповноваженого органу визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, на підставі статті 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з останнього на свою користь суму завданої ним матеріальної шкоди. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому просив реструктурувати суму страхового відшкодування на півроку рівними частинами. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. За умовами Полісу № АР/4055137 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.01.2020 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] було застраховано належний страхувальнику транспортний засіб марки «Skoda Oсtavia Tour» державний номер [NUMBER] (а.с. 6). Постановою судді Печерського районного суду м. Києва Карабаня В.М. від 03 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 757/14747/20-п встановлено, що [PERSON] 28.02.2020 року об 11 годині 37 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Німанська 2 в м. Києві, під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Мазда 6» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] 28.02.2020 року об 11 годині 37 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Німанська 2 в м. Києві, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак [NUMBER] та не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце події, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2 і 124 КУпАП (а. с. 7). Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого у вказаному ДТП автомобіля - [PERSON] в порядку і на умовах передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про дану ДТП та звернувся із заявою від 01 квітня 2020 року про виплату страхового відшкодування, надавши відповідні письмові документи, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 8 - 9). З копії страхового акту № 109.01334420-1 від 14.04.2020 року вбачається, що вищевказана ДТП кваліфікована страховиком як страховий випадок у зв`язку з чим розраховано страхове відшкодування в сумі 7 288 гривень 33 копійки (а.с. 11, 12). На виконання вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування в сумі 7 288 гривень 33 копійки, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 19904900 від 14 квітня 2020 (а.с. 27). Відповідно до частини другої статті 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно із підпунктом «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Оскільки відповідач будучи водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, слід зробити висновок, що на підставі підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» виникло право подати регресний позов до відповідача. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Отже, слід зробити висновок, що на підставі пункту 1 частини першої статті 512, частини першої статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, з відповідача в порядку регресу на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 7 288 гривень 33 копійки. Разом з цим, відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи за принципом диспозитивності за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача саме заявлену в прохальній частині позову суму грошових коштів саме у розмірі заявлених вимог в сумі 5 176 гривень 30 копійок. Одночасно, не підлягають задоволенню вимоги відповідача щодо реструктурування суми страхового відшкодування на півроку рівними частинами, оскільки дане питання не є предметом вирішення справи по суті та може бути заявлено в порядку статті 435 ЦПК України в порядку виконання судового рішення. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved