Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-17 00:00:00

В\~липні 2021\~року позивач\~звернулася до\~суду з позовом до\~відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом за правом представлення в якому просила визнати спадкоємцем [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] за законом за правом представлення після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та визнати право власності на 1/6 частку спадкового майна за [PERSON] після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] за законом за правом представлення після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги\~\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 29.07.2006 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище змінив на « [PERSON] ». [INFO] у них народилась донька, [PERSON] . В подальшому шлюб між подружжям було розірвано. [INFO] помер батько її колишнього чоловіка, [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] 18.04.2019 року останній отримав інвалідність другої групи, і на день смерті свого батька чоловік мав право на обов`язкову частку у спадщині. Оскільки чоловік позивачки помер через місяць після смерті свого батька, тому не встиг подати у визначений шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини, вона, як матір їх дитини, доньки, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори у визначений шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , який в свою чергу був спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] . Листом Обухівської районної державної нотаріальної контори від 15.06.2020 року позивачу відмовлено та повідомлено, що [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповів дружині, відповідачу у справі. Позивач в інтересах доньки повторно зверталась до нотаріуса, яка повідомила, що через виникнення двох проблемних фактів в спадкових справах після померлих [PERSON] та [PERSON] і суперечки між спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] та спадкоємцями за законом після [PERSON] безспірне оформлення прав на майно померлих неможливо та запропонувала звернутись за захистом прав до суду. 27 липня 2021 року судом постановлено ухвалу прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття підготовчого провадження. 13 жовтня 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з підстав викладених в ній додавши, що задоволення позову відповідатиме інтересам малолітньої дитини [PERSON] , за право представлення заступивши на місце свого покійного батька, [PERSON] , який за життя отримав інвалідність та має обов`язкову частку і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку б отримав померлий батько, якби він був живий на момент відкриття спадщини, незалежно від змісту заповіту, а тому має право на 1/6 частку спадкового майна після смерті свого батька. В судовому засіданні відповідач у задоволенні позову просила відмовити та підтримала поданий відзив на позовну заяву в якому зазначила, що її чоловік, [PERSON] на момент смерті вже не міг самостійно пересуватись через ампутацію ноги та потребував постійного догляду, весь час перебігу хвороби вона самостійно здійснювала піклування над чоловіком, в той час як діти її чоловіка не цікавились станом його здоров`я та не надавали жодної допомоги, а тому вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації в судове засідання не з`явився, просив слухати справу за відсутності представника задовольнивши вимоги позивача та врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Залучена судом до участі у справі третя особа [PERSON] показала, що повністю підтримує позовні вимоги заявлені в інтересах внучки, оскільки вона є спадкоємицею свого батька, а відповідно і діда. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 29.07.2006 року укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, чоловік змінив прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про народження у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька, [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] відповідно свідоцтва про смерть. На випадок смерті [PERSON] 29.11.2017 року склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, відповідно якого на випадок смерті зробив розпорядження та заповів дружині [PERSON] , [INFO] , усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, всі його права і обов`язки, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті. [INFO] помер [PERSON] , відповідно свідоцтва про смерть. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ від 11.01.2019 року виданій [PERSON] він мав другу групу інвалідності з 01.04.2019 року, причина інвалідності захворювання пов`язане із захистом Батьківщини та отримав відповідне посвідчення серії [NUMBER] від 23.04.2019 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №333/2019, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області Л.О.Коваленко [PERSON] 24.12.2019 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім відповідача із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] . 12.03.2020 року [PERSON] також звернулась до нотаріуса із заявою в інтересах малолітньої доньки [PERSON] про прийняття спадщини останньою після смерті діда. З спадкової справи №4/2020 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті останнього звертались його малолітня донька [PERSON] та матір [PERSON] . Листом державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області №507/02-14 від 15.06.2020 року сторони повідомлено, що в зв`язку з тим, що виникли два проблемних факти в спадкових справах після померлих [PERSON] та [PERSON] і суперечки між спадкоємцями за заповітом після померлого [PERSON] та спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] тому в безспірному порядку оформлення спадкових прав на майно померлих неможливо. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року залишеному без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2021 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину будинку відмовлено. Звертаючись до суду в інтересах малолітньої доньки [PERSON] посилалсь на положення ст.1266 ЦК України, яка визначає спадкування за правом представлення, однак суд не може погодитись з доводами позивача, що на правовідносини, які склалися і є предметом розгляду поширюється вказана норма. При цьому суд виходить з наступного. За правилами\~ЦК України\~(спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги.\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Частиною першою\~статті 1241 ЦК України\~встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений\~статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються\~всі\~спадкоємці за законом першої черги. Згідно ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба,\~прадід спадкують\~ту частку\~спадщини,\~яка б\~належала за\~законом їхнім\~дітям (бабі,\~дідові спадкодавця),\~якби вони\~були живими\~на час\~відкриття спадщини.\~ Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати\~та сестри\~спадкодавця спадкують\~ту частку\~спадщини,\~яка належала\~б за\~законом їхнім\~матері,\~батькові (тітці,\~дядькові спадкодавця),\~якби вони\~були живими\~на час\~відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення є різновидом спадкового правонаступництва та не залежить від спадкового правонаступництва між комморієнтами, оскільки спадкоємець, який помирає одночасно зі спадкодавцем, не спадкує його майно, але діти цього спадкоємця (внуки спадкодавця) за правом представлення виступають як безпосередні та самостійні спадкоємці майна спадкодавця, а не як спадкоємці тих осіб, яких вони представляють. Суд встановивши, що на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] його син [PERSON] , який мав право на обов`язкову частку у спадщині, був живий, вважає, що положення ст.1266 ЦК України не може застосовуватись до даних правовідносин, а, відповідно, донька спадкоємця [PERSON] в інтересах якої з даним позовом до суду звернулась [PERSON] не є спадкоємцем за законом за правом представлення. Враховуючи вищевикладене суд підстав для задоволення позову не вбачає.

Outcome: dismissed