Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на користь КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини» аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по піклуванню та вихованню дитини, не надає йому матеріальну допомогу та не цікавиться його життям. Ухвалою судді від 30.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримує. Відповідач до суду також не з`явився, однак, згідно відмітки на судовій повістці, що повернулась до суду адресат відмовився отримувати повістку. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК, особа, яка відмовляється отримати судову повістку, вважається повідомленою. Отже, [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи його неявку без поважних причин, розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Також судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не займається вихованням дитини, життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дані факти підтверджуються листом КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини» №92/03-14 від 13.05.2021, згідно якого малолітній [PERSON] з 24.07.2019 перебуває у вказаному будинку дитини. За час перебування у цьому закладі відповідач жодного разу не відвідував сина, його життям та здоров`ям не цікавився та допомоги на утримання дитини не надавав (а.с. 18). З наданого до суду письмового висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городоцької селищної ради від 04.06.2021 №57, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». У відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини та враховуючи наявність того факту, що відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку виховувати свого малолітнього сина та матеріальної домопоги на його утримання не надає, хоча є працездатним, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Городоцької селищної ради необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 1816 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved