Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в кінцевій редакції якого (а.с. 52) просять суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у зв`язку із навчанням в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] є студенткою Житомирського базового фармацевтичного фахового коледжу Житомирської обласної ради, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча є офіційно працевлаштованим. В судове засідання сторони не з`явились, однак звернулись до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримують, а відповідач визнає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), яка після досягнення повноліття навчається у Житомирському базовому фармацевтичному фаховому коледжу Житомирської обласної ради, заочна форма навчання. Період навчання становить з 01.09.2021 по 30.06.2023 (а.с. 18). Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців для здобуття ступеня вищої освіти за першим (бакалаврським) рівнем №Е219 від 06.08.2021 вартість вищевказаного навчання за весь строк надання освітньої послуги становить 32200,00 грн. (а.с. 21-22). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст. 199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача [PERSON] , яка продовжує навчання, суд враховує заявлений нею розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в її утриманні, а також враховує заяву відповідача про визнання позову (а.с. 51), у зв`язку із чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, вважаючи такий розмір аліментів достатнім та справедливим, таким, що може забезпечити потреби [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved