Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

27.05.2021р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про \~стягнення \~заборгованості \~по оплаті\~ послуг\~ водопостачання\~ та\~ водовідведення (а.с. № 3). В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те що надає відповідачці послуги з водопостачання та водовідведення, але у останньої станом на 28.02.2021р. утворилась заборгованість у розмірі 27 346грн. 98коп., яку позивач просив стягнути з відповідачки разом із судовими витратами, понесеними при пред`явлені позову. Крім того, просив стягнути інфляційне збільшення суми заборгованості у розмірі 4 105грн. 18коп. та 3% річних у розмірі 580грн. 10коп. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.07.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 20). В наданій до канцелярії суду 28.09.2021р. заяві представник позивача - Демошенко Л.В. (діє на підставі довіреності від 14.04.2021р. а.с. № 24) вимоги підтримала та просила ухвалити заочне рішення суду за її відсутності (а.с. № 23). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, які призначались на 07.12.2021р. та 14.02.2022р., двічі поспіль не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, а саме за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 19), в справі наявні поштові повідомлення про отримання судових повісток (а.с. № 31, 37). Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщено оголошення про виклик відповідачки в судове засідання 14.02.2022р., на яке відповідачка також не відреагувала (а.с. №38). Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень та п.4 ч. 8, ч. 11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі поспіль не з`явилася, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 14.02.2022р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення) у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у певному обсязі (Постанова ВСУ від 30.10.2013р. по справі № 6-59цс13). Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016р. по справі № 6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Між КП «Дніпроводоканал» ДМР та відповідачкою встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» ДМР, по квартирі [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , основним квартиронаймачем визначено - [PERSON] . Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с. № 6), відповідачка також є зареєстрованою за цією адресою (а.с. № 6, 18). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка свої зобов`язання перед позивачем в частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконувала у повному обсязі, у зв`язку з чим, у неї станом на 28.02.2021р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27 346грн. 98коп. (а.с. № 8-9, 10). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 16.12.2015р. у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку наданому позивачем, який перевірено судом, розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 4 105грн. 18коп. та 3% річних у розмірі 580грн. 10коп. (а.с. №10). Приймаючи\~до уваги\~вищезазначене,\~та враховуючи,\~що відповідачка\~у встановлений\~законом строк\~ не\~виконала перед\~позивачем своїх\~зобов`язань за\~надані послуги\~водопостачання та\~водовідведення,\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~суд вважає\~необхідним стягнути\~з відповідачки\~на користь\~позивача заборгованість\~за надані\~послуги у\~розмірі 27\~346грн.\~98коп.\~за період\~з 01.01.1999р.\~по 28.02.2021р.,\~інфляційне збільшення\~суми заборгованості\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~у \~розмірі 4\~105грн.\~18коп.\~та 3%\~річних у\~розмірі 580грн.\~10коп.,\~а \~разом 31\~452грн.\~16коп. Сума заборгованості у цій справі визначається без урахування строків позовної давності, оскільки відповідачкою відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України заяви про застосування цих строків суду не надано (заочне рішення). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2 270 грн. (а.с. № 2). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved