Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем укладено Договір позики № 3320004695-1134 "Проста позика", відповідно до умов якого відповідачо тримав грошові кошти в сумі 2 500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції на укладення електронного договору, що акцептована відповідачем 03.07.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. На виконання умов договору, відповідачу були надані кредитні кошти. 23.06.2020 між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" передало ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги, в тому числі й до [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 15.12.2021 у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 28 341,93 грн., з яких: 2 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 470,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована за аційною відсотковою ставкою; 24 041,10 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 330,83 грн. - інфляційні нарахування. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальному розмірі 28 341,93 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи у його відсутність та зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 09.02.2022 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд встановив, що 03.07.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем укладено Договір позики № 3320004695-1134 "Проста позика", відповідно до умов якого відповідачо тримав грошові кошти в сумі 2 500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції на укладення електронного договору, що акцептована відповідачем 03.07.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. При укладенні Кредитного договору сторони керуються ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Згідно п. 9.2 договору, цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тоюто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інщих електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію укласти цей Договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Скріпивши Заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути Кредит та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 9.7 Договору передбачено, що сторони домовились, що після закінчення строку дії договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК УКраїни у розмірі передбаченому п.п. 9.4 цього договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавцю позичальником засобами ІТС та на адресу електронної пошти позичальника. Згідно п. 9.4 договору позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00 проценти річних. Відповідно до п.2.3 договору, строк користування кредитними коштами складає 30 діб та починається з 03.07.2020 та закінчується по 02.08.2020. 23.06.2020 між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги № 23-06/20 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" прийняло, зокрема, право вимоги до [PERSON] , згідно вказаного договору, що також підтверджується актом прийому-передачі кредитних справ (а.с.29-43). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 15.12.2021 у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 28 341,93 грн., з яких: 2 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 470,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована за аційною відсотковою ставкою; 24 041,10 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 330,83 грн. - інфляційні нарахування (а.с.20-26). За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 28 341,93 грн. Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного вище, враховуючи положення ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», ст. 526, 527, 629, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved