Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

05.01.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] визначити з нею та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків. Вказала, що з 2018 року проживають окремо, тому їх шлюб остаточно припинив існування. Поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, шлюб носить лише формальний характер. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. 10.01.2022 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов, прізвище просить залишити без змін, судові витрати покласти на неї. Від відповідача до суду надійшла письмова заява про визнання ним позовних вимог, в якій він не заперечив проти розірвання шлюбу та розгляду справи без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 27 лютого 2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 42, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.10/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та письмових заявах сторін, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] суд визначає з позивачем, проти чого відповідач не подав заперечень. Вирішуючи питання судових витрат суд, взявши до уваги клопотання позивача, не стягує їх з відповідача.

Outcome: approved