Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття нежитлових приміщень 12 706 гривен , моральну шкоду в розмірі 5000 гривен , судовий збір в розмірі 1816 гривен , витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000 гривен та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме на проведення екпертного дослідження у розмірі 10296,60 гривен. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона, [PERSON] , є власницею нежитлових приміщень 1-го поверху № І, ІІ, ІV, V, Vа, V б, VІ, VII, VІІІ, ІХ, X, ХІ загальною площею 133,0 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 по [ADDRESS] . 26 квітня 2021 року сталася аварійна ситуація з вини мешканців квартири [ADDRESS] , наслідком якої сталося залиття вищевказаних нежитлових приміщень холодною водою. Факт залиття зафіксований актом №22/21, який був складений комісією дільниці № 30 КП Жилкомсервіс та представника КПХарківводоканал 26.04.2021 року. При комісійному обстеженні було встановлено, що 26.04.2021 року у квартирі [ADDRESS] сталась протічка холодної води на внутрішньо квартирній системі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] (пошкодження шлангу до пральної машини). Внаслідок залиття було зафіксовано наступні пошкодження: - у санвузлі на стелі маються сліди залиття загальною площею 10 кв.м. з руйнуванням гіпсокартону. На стінах присутні сліди залиття на площі 10 кв.м. з відшарування шпалер. На момент обстеження 26.04.2021 року системи внутрішнього будинкового центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання, водовідведення протікання немає. Причиною залиття нежитлого приміщення, що належить позивачу [PERSON] на праві власності стало необережне поводження з сантех приладами (протікання шлангу до пральної машини квартири [ADDRESS] ) Таким чином,аварійна ситуація 26.04.2021 року сталася з вини мешканців квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Вартість завданої позивачу матеріальної шкоди згідно зведеного кошторисного розрахунку висновку експертного будівельного-технічного дослідження № 10657 від 27.05.2021 року складає 12\~706 гривен. Відшкодувати витрати на необхідний ремонт відповідач, який є власником квартири [ADDRESS] , у добровільному порядку не бажає, тому позивачка змушена була звернутися до суду. Представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якогоучасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, щокожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, якімістятьінформаціющодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , є власницею нежитлових приміщень 1-го поверху І, ІІ, ІV, V, Vа, V б, VІ, VII, VІІІ, ІХ, X, ХІ загальною площею 133,0 кв.м. в житловому будинку літ. А-5 по [ADDRESS] . 26 квітня 2021 року сталася аварійна ситуація з вини мешканців квартири [ADDRESS] , наслідком якої сталося залиття вищевказаних нежитлових приміщень холодною водою. Факт залиття зафіксований актом №22/21, який був складений комісією дільниці № 30 КП Жилкомсервіс та представника КПХарківводоканал 26.04.2021 року. Причиною залиття нежитлого приміщення, що належить позивачу [PERSON] на праві власності стало необережне поводження з сантех приладами (протікання шлангу до пральної машини квартири № . 2) Суд вважає, що вина відповідача [PERSON] в залитті нежитлових приміщень, належних позивачу, доведена наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами. Належних доказів на спростування вини в залитті квартири, яка належать позивачу, відповідачем не надано. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Положеннями ст. ст.\~319,\~321 ЦК України\~передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3\~статі 386 ЦК України\~передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2\~статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Суд зауважує, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Крім того, правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до акту №22/21, який був складений комісією дільниці № 30 КП Жилкомсервіс та представника КПХарківводоканал 26.04.2021 року встановлено, що при комісійному обстеженні було виявлено та встановлено, що 26.04.2021 року у квартирі [ADDRESS] сталась протічка холодної води на внутрішньо квартирній системі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] (пошкодження шлангу до пральної машини). Внаслідок залиття було зафіксовано наступні пошкодження: - у санвузлі на стелі маються сліди залиття загальною площею 10 кв.м. з руйнуванням гіпсокартону. На стінах присутні сліди залиття на площі 10 кв.м. з відшарування шпалер. На момент обстеження 26.04.2021 року системи внутрішнього будинкового центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання, водовідведення протікання немає. Причиною залиття нежитлого приміщення, що належить позивачу [PERSON] на праві власності стало необережне поводження з сантех приладами (протікання шлангу до пральної машини квартири [ADDRESS] ). Суд зазначає, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події. У даному випадку факт залиття нежитлого приміщення позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачами в ході розгляду справи. Останніми не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям приміщення позивача, заподіяна не з його вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять. Згідно з п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Крім того, у відповідності до положень\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачем жодним доказом у розумінні положень\~ст. 76 ЦПК України\~не доведено того, що залиття сталося не з вини відповідача. За правилами\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. За таких обставин, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши акт про залиття нежитлових приміщень завданих власнику майна, обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача [PERSON] , в зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття нежитлових приміщень грошові кошти у розмірі 12\~706 (дванадцять тисяч сімсот шість ) гривен. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного їй майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням її майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Згідно з положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, на відповідача - у разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривен та витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 10296 (десять тисяч двісті дев`яносто шість) гривен 60 копійок. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивачем вимоги про стягнення витрат за надання правової допомоги обґрунтовані належним чином , а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати за надання правничої допомоги На підставі викладеного та

Outcome: approved