Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 6461,85 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що КП «Новомосковськтеплоенерго» постачає споживачам теплову енергію в опалювальні періоди. Постачання теплової енергії здійснюється також і відповідачу [PERSON] , який є споживачем послуг позивача як особа, яка проживає в житловому будинку, до якого здійснюється постачання теплової енергії позивачем. Так, відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та отримує від Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго» теплову енергію в опалювальні періоди. Жодної заяви від відповідача з приводу ненадання чи неналежного надання послуг з централізованого опалення не надходило та останній не відмовлявся від централізованого опалення і не вимагав відключення квартири від відповідних теплових мереж. Внаслідок систематичного невиконання своїх зобов`язань по своєчасній та повній оплаті за спожиту теплову енергію в період з з 01 жовтня 2018 року по 01 травня 2021 року виникла заборгованість у сумі 6461,85 грн. КП «Новомосковськтеплоенерго» в повному обсязі виконувало взятий на себе обов`язок по теплопостачанню до житлової квартири відповідача, а абонент в свою чергу порушив свій обов`язок з оплати за спожиту теплову енергію. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з теплопостачання, а позивач має право вимагати від нього виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві Комунальне підприємство «Новомосковськтеплоенерго» просило суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у зазначеному розмірі, а також, судові витрати в сумі 2 270,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що КП "Новомосковськтеплоенерго" згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, а також Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198 та Закону України "Про теплопостачання" постачає теплову енергію до житлового приміщення, в якому мешкає відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданих позивачем довідок за вищезазначеною адресою у відповідача виникла заборгованість з оплати вартості спожитої теплової енергії за період з 01 жовтня 2018 року по 01 травня 2021 року у сумі 6461,85 грн. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що у наданому позивачем розрахунку відображено усі здійснені ним платежі. У відповідності до ч.1 ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом встановлено, що між сторонами не укладено договір про надання послуг. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Оскільки місце проживання відповідача зареєстровано за вищезазначеною адресою, за якою позивачем надавалися відповідні послуги, у відповідача виникло зобов`язання з оплати їх вартості. Відсутність укладеного договору не звільняє відповідача від виконання таких зобов`язань. У відповідності до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Пункт 20 зазначених Правил передбачає, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Судом встановлено, що [PERSON] порушив зобов`язання зі своєчасної оплати за послуги теплопостачання, а тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у розмірі 6461,85 гривень. З доводами відповідача про відсутність у нього заборгованості з тієї підстави, що суд вже розглядав іншу справу з цих же підстав та дійшов висновку про відсутність у позивача права на стягнення заборгованості, суд не погоджується. На підтвердження своєї позиції відповідачем надано ухвалу суду від 22 квітня 2020 року у справі №183/7816/19, якою залишено позов КП «Новомосковсьтеплоенерго» до [PERSON] залишено без розгляду. Тобто по суті спір не розглядався та суд не робив висновків, на які посилається відповідач. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2270 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved