Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

Адвокатське об`єднання «А.ДВА.КА.Т» (далі по тексту - позивач, АО «А.ДВА.КА.Т») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) у якому просив стягнути заборгованість за договором № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» від 07.02.2017 у розмірі 114 187, 93 грн., з яких: 79 961,40 грн. - заборгованість за надані юридичні послуги; 20 226,72 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання; 2 885,18 грн. - 3% річних; 11 114,63 грн. - інфляційне збільшення суми боргу та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 07.02.2017 між АО «А.ДВА.КА.Т» та [PERSON] було укладено Договір № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» (далі по тексту - Договір). Умовами договору визначена процедура розрахунку Замовника (відповідача) з Виконавцем (позивачем). Вартість послуг, які надаються, розраховуються у відповідності до переліку вартості послуг зазначених в Додатку 1, що є невід`ємною частиною даного Договору. У період з лютого 2017 року по серпень 2017 року АО «А.ДВА.КА.Т» надавало відповідачу юридичні послуги. З цього приводу, АО «А.ДВА.КА.Т» складені акти приймання передачі виконаних робіт за період з лютого 2017 року по серпень 2017 року.Про існування вказаних Актів відповідача неодноразово було повідомлено як в телефонному режимі, так і електронною поштою.Однак, станом на день подання позовної заяви з боку відповідача відсутні будь-які дії, спрямовані на сплату заборгованості перед АО «А.ДВА.КА.Т» за отримані юридичні послуги, згідно Договору. Відповідач, отримавши Акти наданих послуг, не направляла позивачу письмове повідомлення про наявність заперечень щодо вартості юридичних послуг АО «А.ДВА.КА.Т», що свідчить про обов`язок відповідача їх оплатити. Відповідач взяті на себе зобов`язання за таким договором не виконала, про що також повідомлено останню претензіями про виплату заборгованості за вищевказаним Договором, які залишились без виконання. У зв`язку з цим, у відповідача утворилася заборгованість перед АО «А.ДВА.КА.Т» в розмірі 79 961,40 грн., що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів. Крім того, сторонами погоджено, що відповідно до п. 6.5. Договору, у разі порушення строку платежу встановленого пунктом 5.3. цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний календарний день затримки здійснення платежу. Враховуючи умови Договору та вказані положення чинного законодавства України у відповідача виник обов`язок сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу у сумі 20 226,62 грн. Крім того, у зв`язку з просторченням виконання грошового зобов`язання, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що станом на день звернення до суду становить: 2 885,18 грн. - 3% річних; 11 114,63 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2018 цивільній справі присвоєно унікальний номер 753/11755/18, справу розподілено судді [PERSON]. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] від 31.07.2018 матеріали позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019 вказану цивільну справу розподілено судді Сирбул О.Ф. у зв`язку зі звільнення з посади судді [PERSON] . Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 31.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві, та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, вказувала на безпідставність та недоведенність позовних вимог, оскільки у позовній заяві зазначається про те, що послуги нею були прийняті та підтверджено відповідність наданих послуг посилаючись на те, що позивач направляв Акти приймання-передачі наданих послуг, а саме: за березень 2017 року; за квітень 2017 року; за червень 2017 року; за липень 2017 року; за серпень 2017 року. Проте, викладені обставини не відповідають дійсності. Предметом договору, в рамках якого відповідач звернулася за юридичними послугами до позивача, був захист її інтересів як потерпілої особи в Печерському районному суді м. Києва у кримінального провадженні № 12015100050008011 від 20.08.2015, відносно [PERSON] за обвинуваченням за ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Необхідну юридичну допомогу по даному питанню позивач не надав, відповідність наданих послуг вона не підтверджувала. Вважає, що послуги які зазначаються позивачем їй не були надані, а бездіяльність позивача призвели до неможливості повернення у власність двох автомобілів і квартири в рамках вказаного кримінального провадження. Акти приймання-передачі наданих послуг в період з березня 2017 року по серпень 2017 року, відповідач не отримувала. Крім цього, позивачем зазначається низка вчинених ним процесуальних дій та поданих процесуальних документів які покладені в основу актів приймання-передачі наданих послуг жодним чином не вплинули на поновлення її порушених прав та інтересів як клієнта в судовому процесі, а навпаки призвели до пропущення процесуальних строків та порушення її прав. Представник позивача скористалась своїм правом на подачу відповіді на відзив зігдно ст. 179 ЦПК України, у якому запречуюючи проти доводів відповідача в обгрунтування заперечень відповідача, вказала на те, що відповідач висловила своє погодження з вимогами пунктів Договору, а також Додатку № 1 до Договору, шляхом їх підписання, письмових претензій щодо Актів приймання передачі наданих послуг на адресу АО «А.ДВА.КА.Т» не надходило. Відповідачем вказаний Договір не розірвала, а навпаки розірвав позивач АО «А.ДВА.КА.Т», у зв`язку з регулярною несплатою відповідачем коштів за надання послуг, що вказує уникнення відповідачем відповідальності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з огляду на наступні обставини. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Судом встановлено, що 07 лютого 2017 року між АО «А.ДВА.КА.Т» та [PERSON] укладено Договір № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг», разом з Додатком № 1 до Договору №07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» від 07 лютого 2017 року, яким погоджено вартість та види юридичних послуг. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення левкої дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені Договором. Предметом даного Договору є надання відповідачу юридичних послуг, які передбачені п. 1.2. цього Договору. Відповідно до пп. 2.1.1. Договору, Виконавець зобов`язується забезпечувати високий професіональний рівень та своєчасність надання послуг. Відповідно до пп. 2.2.1. Договору, Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги Виконавця в розмірі та в порядку, передбаченими цим Договором. Відповідно до п. 4.1. даного Договору, Виконавець складає та передає Замовнику для підписання акт наданих послуг. Обов`язок Виконавця щодо перередачі Акта, вважається виконаним, якщо Акт: надіслано Замовнику (іншій особі, що підписала цей Договір) на електронну пошту; надіслано рекомендованим поштовим листом з повідомленням на адресу Замовника, вказану у цьому Договорі. Відповідно до п. 4.2. даного Договору, у разі ненадходження від Замовника підписаного акту наданих послуг або письмових зауважень до нього протягом трьох робочих днів з моменту отримання Акту, надані послуги вважаються прийнятими в обсязі та на умовах, вказаних в Акті. Відповідно до п. 5.1., вартість послуг, які надаються, розраховуються у відповідності до переліку вартості послуг зазначених в Додатку 1, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до п. 5.2. Договору, Замовник і Виконавець на умовах, визначених цим Договором, підписують Акт, який підтверджує перелік і обсяг наданих Послуг. Відповідно до п. 5.3. Договору, Замовник оплачує послуги Виконавця відповідно до підписаного Акту шляхом перерахування зазначеної в Акті суми на поточний рахунок Виконавця, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після передачі Акту. Тим самим, даними пунктами визначена процедура розрахунку Замовника з Виконавцем, а саме: Виконавець щомісячно складає Акти наданих послуг, які містять перелік послуг, наданих Виконавцем Замовнику, а також їх вартість, передбачена Додатком №1 до вищевказаного Договору. Замовник, в свою чергу, отримуючи даний Акт здійснює оплату цих послуг не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після передачі Акту. Відповідно до п. 5.4. Договору, послуги вважаються сплаченими з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. У період з лютого 2017 року по серпень 2017 року позивачем надавались відповідачу юридичні послуги, які були спрямовані на представництво інтересів у кримінальному провадженні №12015100050008011 від 20.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України відповідно до заяви відповідача, яку визнано потерпілою у кримінальному провадженні. Так, адвокатами АО «А.ДВА.КА.Т», в інтересах відповідача, було підготовлено, складено і подано до Печерського районного суду міста Києва процесуальні документи: - Клопотання про залучення в якості представника (про вступ у справу) від 17.03.2017; - Клопотання про надання дозволу на ознайомлення з провадженням по справі від 17.03.2017; - Клопотання про надання дозволу на ознайомлення з провадженням від 29.06.2017; - Клопотання про судовий виклик та допит свідків у судовому засіданні від 31.07.2017; До Київської місцевої прокуратури № 5 в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано клопотання про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 17.03.2017. До Головного сервісного центру МВС України, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано: - Адвокатський запит про надання інформації про транспортний засіб (мерседес) від 14.06.2017; -Адвокатський запит про надання інформації про транспортний засіб (ленд-ровер) від 14.06.2017. До Головного управління Територіального сервісного центру МВС міста Києва, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано: - Запити про належність автомобіля (заяви та запити про надання витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від співробітника адвокатського об`єднання Лук`янець О.О.) від 14.06.2017. До Територіального сервісного центру №8043 регіонального сервісного центру МВС міста Києва, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано адвокатський запит про надання інформації, щодо автомобілів від 07.04.2017. До Оболонського управління поліції ГУ НП, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано наступні документи: - Адвокатський запит про надання інформації по кримінальному провадженні від 28.04.2017; - Клопотання про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 30.06.2017; - Клопотання про залучення в якості представника (про визнання представником потерпілого) від 30.06.2017. До Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано заяву про повернення судового збору від 13.07.2017. До Подільського районного суду міста Києва, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано процесуальні документи: - Позовна заява про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння (ленд-ровер) від 28.04.2017; - Заява про забезпечення позову (ленд-ровер) від 28.04.2017; - Позовна заява про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння (мерседес та ленд-ровер) від 10.05.2017 та 12.07.2017; - Заява про забезпечення позову (мерседес та ленд-ровер) від 10.05.2017 та 12.07.2017; - Заява про видачу копії ухвали, яка набрала законної сили від 14.07.2017. До Дарницького районного суду міста Києва, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано процесуальні документи: - Позовна заява про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння (мерседес) від 12.07.2017; -Заява про забезпечення позову (мерседес) від 12.07.2017. До Оболонського районного суду міста Києва, в інтересах відповідача було підготовлено, складено і подано процесуальні документи: - Позовна заява про визнання договору купівлі-продажу недійсним від 14.07.2017; - Заява про отримання копії ухвали суду про відкриття провадження (клопотання про направлення Ухвали про відкриття провадження) від 07.08.2017). Також, АО «А.ДВА.КА.Т» представляв інтереси відповідача у судових засіданнях Печерського районного суду м. Києва 17.03.2017, 20.04.2017, 16.06.2017, 21.06.2017, 01.08.2017, а також у Подільському районному суді міста Києва, Дарницькому районному суді міста Києва та Оболонському районному суді міста Києва згідно вищевказаних документів. Таким чином, згідно наданих послуг між АО «А.ДВА.КА.Т» та [PERSON] складені акти приймання передачі наданих послуг від 31.03.2017, 28.04.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 (том І, а.с. 21-25), на загальну суму 79 961,40 грн., за підписом виконавця АО «А.ДВА.КА.Т». Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Крім того, 03.01.2018 АО «А.ДВА.КА.Т» складена письмова претензія про виплату відповідачем заборгованості за вищевказаним Договором, яку 04.01.2018 направлено відповідачу через поштовий сервіс «Нова пошта». У претензії відповідача обмежено у часі для здійснення сплати заборгованості до 01.02.2018. У подальшому, 18.01.2018 АО «А.ДВА.КА.Т» направлено повторно письмову претензію про виплату відповідачем заборгованості за вищевказаним Договором засобами зв`язку КМД ПАТ «Укрпошта», яку відповідач особисто отримала 22.01.2018. Будь-яких зауважень щодо обсягу наданих послуг чи їх вартості, не надання таких юридичних послуг від відповідача не подано, а відтак акти наданих послуг приймаються судом до уваги, як такі, що підтверджують розмір спірної суми заборгованості за надані юридичні послуги, передбачені п. 1.1 договору, та у повній мірі відповідає п. 4.2 умов Договору. Таким чином, встановленні обставини свідчать про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за оспорюваним договором, оскільки відповідач є такою, що не приступила до виконання свого грошового зобов`язання. До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України) Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3, статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначенні умов договору, форми договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 20.01.2016 року у справі № 6-29021ск15 зазначила, що договір про надання правової допомоги укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, відповідач підписуючи його, погодилася з умовами і розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, питання про його розірвання позивач не порушувала та умови не оспорювала, вказаний правочин є дійсним, доказів на підтвердження виплати позивачу гонорару за надані ним послуги не надала, за таких обставин суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення грошової суми за договором. Верховний Суд України у своїй постанові від 28.11.2011 року у справі № 6-55цс11 погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 627 ЦК України, сторони добровільно уклали договір про надання послуг за плату та самостійно визначили її розмір і порядок розрахунків. Чинне законодавство не містить заборони на визначення розміру плати (гонорару) за надані послуги (правова допомога) у вигляді відсотків від досягнутого кінцевого результату (фактично стягнутої заборгованості). Аналізуючи матеріали справи та беручи до уваги той факт, що відповідачем не оскаржується у судовому порядку Договір та додаток № 1 до Договору, суд вважає, що сторони при укладенні Договору добровільно реалізували право на укладення договору та визначення його умов. Відповідно до положень статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Законом передбачено можливість припинення дії договору про надання правової допомоги на вимогу однієї із сторін договору. Реалізація однією із сторін договору права на припинення договору в односторонньому порядку здійснюється шляхом повідомлення іншої сторони про прийняття відповідного рішення в позасудовому порядку. Термін дії договору встановлюється за згодою сторін. Так, згідно п. 11.2 умов договору Договір діє до 07.02.2019. Договір № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» укладений між АО «А.ДВА.КА.Т» та [PERSON] або окремі його положення у встановленому порядку недійсними не визнані, та не розірваний сторонами договору. Отже, враховуючи те, що відповідач порушила умови Договору № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» від 07.02.2017, зокрема п.п. 5.1, 5.3, у зв`язку із чим у [PERSON] виникло зобов`язання сплатити АО «А.ДВА.КА.Т» витрати за послуги з надання правової допомоги, надані позивачем у розмірі 79 961 грн. 40 коп. Відповідач не заперечувала факт вчинення позивачем АО «А.ДВА.КА.Т» юридичних послуг згідно умов Договору, однак, ставила під сумнів якість надання таких послуг, та вказувала на не компетентність адвокатів об`єднання, оскільки здійснення таких послуг не принесло відповідачу бажаних результатів. При цьому, доводи відповідача про те, що перелік наданих позивачем послуг, зазначених у актах приймання передачі від 31.03.2017, 28.04.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017за Договором, не відповідали дійсності, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд критично оцінює надані у поясненнях відповідачем доводи в обґрунтування заперечень на позовну заяву, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати аналіз судової практики, пошук стратегії, консультації, роз`яснення. При цьому, як встановлено у ході судового розгляду з боку відповідача жодних претензій з часу укладення договору так і на момент оримання претензії позивача, на адресу АО «А.ДВА.КА.Т» не надходило. Що стосується доводів відповідача про те, що позивач не повідомляв її належним чином про виконану в інтересах клієнта роботу та відповідачем не підписувались акти приймання-передачі наданих послуг, то вказані обставини не впливають як на обсяг фактично наданих за Договором послуг, так і на досягнення обумовленої сторонами Договору мети. Водночас доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови Договору в частині своєчасної сплати грошових коштів за надані послуги, на час звернення позивача до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, грошові кошти за надані послуги в обумовленому Договором розмірі позивачу не сплачувала, відповідач не заявляла вимог з приводу оспорювання Договору, а посилання відповідача на неналежне виконання умов договору з боку виконавця, суд вважає безпідставними за результатом оцінки наведених вище наявних в матеріалах справи доказів. Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року (заява №63566/00) «Пронін проти України» (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року) зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що сторони були вільними та укладення договору відповідало їх волі, а відтак, оскільки відповідач не виконала взяті за Договором умов щодо сплати коштів за отримані юридичні послуги у спірному розмірі, а тому суд приходить до висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню повністю та стягненню з відповідача на користь позивача кошти за отримані юридичні послуги за Договором № 07/02/2017 «Про надання юридичних послуг» від 07.02.2017 у сумі 79 961 грн. 40 коп. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, то суд зазначає наступне. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаї ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України) У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (пункт 45), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19-ц) (пункт 54). Враховуючи умови Договору та вказані положення чинного законодавства України, з огляду на те, що відповідач, як встановлено судом, прострочила виконання грошового зобов`язання відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 %/365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Відповідно до п. 6.5. Договору, у разі порушення строку платежу встановленого пунктом 5.3. цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний календарний день затримки здійснення платежу. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань з урахуванням позовної давності, та розміру подвійної облікової ставки НБУ, складає 20 226,72 грн. Інфляційна складова боргу за період з 06.04.2017 по 18.06.2018 включно, виходячи з суми заборгованості становить - 11 114.63 грн. За період з 06.04.2017 по 18.06.2018 включно, розмір 3% річних складає (79961,40 грн*3*439/365/100) = 2885,18 грн. Надані позивачем розрахунки шрафних санкцій перевірено судом та може бути покладено в основу рішення. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій відповідач суду не надала. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved