Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-09 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 15.12.2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії [NUMBER] від 04.09.1983 року, заповнена на ім`я [PERSON] , 1961 року народження, належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 року провадження по справі відкрито. 02.02.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Головного управління. 10.02.2022 року заявник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявник вказала, що вимоги підтримує та просить задовольнити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В заяві [PERSON] посилається на те, що 29.10.2021 року він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням від 04.11.2021 року заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю страхового стажу, оскільки при здійсненні підрахунку страхового стажу не була врахована трудова книжка, на титульній сторінці якої відсутня повна дата народження та рік народження виконано з виправленням. Вказаним рішенням рекомендовано встановити факт належності трудової книжки в судовому порядку. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] народився [INFO] , про що 23.05.1961 зроблено відповідний запис за №985, що вбачається з Свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.8/. Судом досліджено Диплом [NUMBER] , виданий 30.06.1982 року [PERSON] в тому, що він в 1978 році вступив до Одеського Державного педагогічного інституту ім. К.Д. Ушинського і в 1982 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю фізичне визовання. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 29.06.1982 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію вчителя фізичної культури /а.с.11/. На підтвердження заявлених вимог [PERSON] суду надано Трудову книжку БТ-1 №8067814 на ім`я [PERSON] , дата народження - 1961, освіта вища, професія спеціальність вчитель, дата заповнення - 04.01.1983 року /а.с.12-17/. 10.05.1988 року [PERSON] видано Військовий квиток ВС №142522, в якому також дата народження вказана 13.05.1961 року /а.с.18-20/. В Свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2241301474, виданому Пенсійним фондом України 13.02.2003 року, також зазначено дату народждення [PERSON] [INFO] /а.с.22/. Судом досліджено Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 04.11.2021 року №155250013644 [PERSON] , з якої вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи за даними трудової книжки від 04.01.1983 серії [NUMBER] з 18.08.1982 по 20.09.1982, з 01.11.1984 по 30.12.1985, з 20.01.1985 по 01.09.1986, з 10.09.1986 по 01.02.1988, з 02.02.1988 по 22.08.1988, з 09.09.1988 по 19.04.1991, з 14.06.1991 по 03.04.1992, з 10.04.1992 по 28.04.1993, 15.05.1993 по 01.04.1999, оскільки на титульній сторінці документа відсутня повна дата народження заявника (число та місяць) та рік народження виконано з виправленням, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993. Для зарахування періодів роботи з 18.08.1982 по 20.09.1982, з 01.11.1984 по 30.12.1985, з 20.01.1985 по 01.09.1986, з 10.09.1986 по 01.02.1988, з 02.02.1988 по 22.08.1988, з 09.09.1988 по 19.04.1991, з 14.06.1991 по 03.04.1992, з 10.04.1992 по 28.04.1993, 15.05.1993 по 01.04.1999, рекомендовано надати уточнюючі довідки відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 на підставі наявних первинних документів за час виконання робіт, або встановити факт належності трудової книжки в судовому порядку /а.с.9-10/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. «в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право». V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , видана на ім`я [PERSON] , дата народження - 1961, дійсно належить заявнику [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення судом зокрема приймаються до уваги доводи заявника про те, що записами у трудовій книжці підтверджується, що відповідно до наказу ПР №383 від 18.08.1982 року [PERSON] був призначений вчителем фізичного виховання Сербківської середньої школи Комінтернівського району Одеської області та наказом №752 від 28.12.1982 року заявник був звільнений з займаної посади вчителя у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії. Вказані обставини вбачаються з Війського квитка серії [NUMBER] від 10.05.1988 року, в якому вкаано, що військова присяга прийнята [PERSON] 26.12.1982 року, тобто за два дні до ухвалення наказу про звільнення зі школи. За таких обставин суд вважає наявними обставини для встановлення факту належності трудової книжки заявнику [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved