Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач 01.09.2021 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на приватизацію, усунення перешкод у здійсненні приватизації житла та зобов`язання вчинити дії. Позивач в обгрунтування позовних вимог вказує про те, що зареєстрований з сім`єю за адресою: [ADDRESS] . 01.09.2021 справу призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 22.09.2021 представником Дарницької РДА в м. Києві надано відзив відповідно до якого зазначено про те, що приватизація житлового фонду за адресою реєстрації місця проживання позивача повинна здійснюватись державним підприємством у повному господарському віданні або оперативному управлінні якого знаходиться державний житловий фонд. Повідомлено про те, що після передачі квартири [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Києва, закріплення майна на праві господарського відання або оперативного управління Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація зможе у встановленому порядку здійснити її приватизацію. 24.09.2021 ДП МОУ «Укрвійськбуд» надано відзив на позовну заяву. Зазначено про те, що квартира [ADDRESS] на підставі акту прийому-передачі отримала статус військового майна відповідно до п.10 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою КМУ від 29.08.2022 №1282. 13.10.2021 [PERSON] надав відповідь на відзив ДП МОУ «Укрвійськбуд», зазначив про те, що рішення по справі №753/6949/16 не є преюдиційним, вказав на листування з ДП МОУ «Укрвійськбуд», просив визнати право позивача та його дружини на приватизацію квартири [ADDRESS] , усунути перешкоди у здійсненні права на приватизацію житла шляхом зобов`язання ДП МОУ «Укрвійськбуд» здійснити приватизації Дарницькою районною державною адміністрацією у м. Києві. 09.11.2021 представником Фонду державного майна України надано пояснення, зазначено про те, що Фонд державного майна України не є уповноваженим органом приватизації спірного майна, посилаючись на лист Міністерства оборони України представником Фонду зазначено про те, що житловий фонд по [ADDRESS] та [ADDRESS] при передачі його від Київського КЕВ на утримання філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП МОУ «Укрвійськбуд» згідно з актом приймання-передачі від 06.12.2000 втратило правовий статус «військового майна» у розумінні ст. 1 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та після закріплення його на балансі Філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП МОУ «Укрвійськбуд» набуло правового статусу майна державного підпиємства, яке закріплене за ДП МОУ «Укрвійськбуд» на праві повного господарського відання у розумінні ч.3 ст. 73 та ч.1 ст. 136 ГК України». Відповідно до ч.3 ст. 73 ГК України, майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Згідно із ч.1 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Відповідно до цитованого Фондом державного майна України листа Міністерства оборони України представником третьої особи було зазначено про те, що ДП МОУ «Укрвійськбуд» з метою приватизації житлового фонду по [ADDRESS] та [ADDRESS] має право шляхом видання відповідного наказу створити орган приватизації. Проте здійснювати приватизацію житлового фонду як державного можливо лише після реєстрації права власності нерухомого майна за державою в особі Міністерства оборони України, а в подальшому реєстрації права господарського відання зазначеного житлового фонду за ДП МОУ «Укрвійськбуд». Згідно із ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Представником Фонду державного майна України було повідомлено про те, що за даними, які надані Фонду за Міністерством оборони України в реєстрі обліковується нерухоме майно. Зокрема житловий будинок за місцезнаходженням: [ADDRESS], яке перебуває на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», суб`єкт управління - Міністерство оборони України. Представник Фонду державного майна України зазначив про те, що ДП МОУ «Укрвійськбуд», як державне підприємство у господарському віданні якого знаходиться будинок [ADDRESS] , є особою, уповноваженою на приватизацію цього житлового фонду. Згідно до п.11 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності», уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів. 15.11.2021 представником третьої особи - Міністерства оборони України надано пояснення, зазначено про те, що органом, який здійснює управління військовим майном є Міністерство оборони України. Квартира [ADDRESS] має статус військового майна з 21.09.1999. Оборонне відомство рішення щодо вилучення і передачі квартири [ADDRESS] до сфери управління інших органів не приймало, тому проведення приватизації не є можливим. 24.01.2022 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті 15.02.2022 представник позивача Данилов Ю.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача ДП МОУ «Укрвійськбуд» Рева В.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з викладених у відзиві підстав. Представник Дарницької РДА в м. Києві Матюшенко О.М. заперечувала проти задоволення позовних вимог з викладених у відзиві підстав. Представник третьої особи Міністерства оборони України - Зазуляк В.М. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з викладених у поясненнях підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11.03.1987 Міністерством оборони СССР батькові позивача - [PERSON] було видано ордер №391 на право заняття житлової площі квартири [ADDRESS] разом із сім`єю в складі дружини, доньки та сина, який є позивачем ( т.1 а.с. 13). Відповідно до розпорядження №70 від 18.05.1992 впорядковано нумерацію будинків по [ADDRESS] , будинку [NUMBER] присвоєно [NUMBER] ( т.1 а.с. 14-15). Згідно із листом тимчасово виконуючому обов`язки директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» Касперову О.П. 20.02.2017 Міністерство оборони України повідомило про те, що нерухоме майно (житловий фонд) при передачі його від Київського КЕВ на утримання до Філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП «Укрвійськбуд згідно до акту приймання-передачі від 05.12.2000 втратило правовий статус військового майна у розумінні ст. 1 ЗУ «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та після закріплення його на балансі Філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП «Укрвійськбуд» набуло правового статусу майна державного підприємства. Ураховуючи викладене, ДП «Укрвійськбуд» з метою приватизації житлового фонду по [ADDRESS] та [ADDRESS] має право створити орган приватизації. Проте здійснювати приватизацію зазначеного житлового фонду можливо лише після оформлення належним чином правовстановлюючих документів ( т.1 а.с. 17). 17.10.2019 позивач звернувся до директора Філії «135 ДБК» ДП МОУ із заявою про приватизацію квартири (т.1 а.с. 18). 01.11.2019 ДП МОУ «Укрвійськбуд» повідомило [PERSON] про те, що у ДП МОУ «Укрвійськбуд» відсутні повноваження для надання дозволу на приватизацію житлового фонду, яке перебуває на утриманні Філії «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» ( а.с. 19). 08.01.2020 позивач звернувся із запитом до директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» ( т.1,а.с. 21). 12.02.2020 Головним управлінням майна та ресурсів позивачу надано відповідь про те, що державна рестрація майна не проведена, тимчасово обмежено виключення житла з числа службового (т.1, а.с. 23-24). 11.08.2020 позивач звернувся із запитом до Міністерства оборони України ( т.1, а.с. 25). 28.08.2020 Київським квартирно-експлуатаційними управлінням директору Філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП МОУ «Укрвійськбуд» повідомлено про те, що станом на 24.07.2020 підтверджуючі документи про право власності та інші документи стосовно права користування за Міністерством оборони України на будівлі та квартири у Київському КЕУ відсутні ( т.1а.с. 26). 29.09.2020 Відділом по роботі з громадянами Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю МОУ надано відповідь на звернення позивача відповідно до якої зазначено про те, що державна реєстрація права власності не проведена ( т.1, а.с. 29-30). 12.10.2020 ДП МОУ «Укрвійськбуд» повідомило позивачу про те, що державна реєстрація права власності нерухомого майна не проведена (т.1, а.с. 31-32). 31.03.2021 представник позивача звернувся до Міністерства оборони України з адвокатським запитом відповідно до якого просив в порядку досудового врегулювання спору вирішити питання щодо приватизації житла позивачем ( т.1, а.с. 35-36). У відповідь на звернення представника позивача Головним управлінням майна та ресурсів спільно з державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» повідомлено про те, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі філії «135 Домобудівельний комбінат» ДП МОУ «Укрвійськбуд», будинки мають статус військового майна з 21.09.199 та не втрачали його ( т.1, а.с. 37-38). 18.06.2021 позивач звернувся до директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» із заявою щодо оформлення квартири у приватну власність членам сім`ї в рівних частках ( т.1, а.с. 39-40). 15.07.2021 ДП МОУ «Укрвійськбуд» було повідомлено позивачу про те, що державна реєстрація права власност нерухомого майна буде проведена відповідно до фінансового плану ДП МОУ «Укрвійськбуд» на 2022 рік ( т.1,а.с. 41-42). До позовної заяви позивачем додано копії свідоцтв про смерть сестри [PERSON] (а.с. 50,т.1), батька - [PERSON] ( а.с.51,т.1), матері- [PERSON] (а.с.52,т.1). Згідно із ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно із ч.1 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно із ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно із ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 18 ЖК УРСР, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником Згідно із ст.1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідачі та треті особи заперечують щодо позовних вимог, оскільки будинок [NUMBER] не зареєстровано на праві власності за відповідачем -1, а відповідачу -2 не передавався. Відповідач-1 та Міністерство оборони України не заперечують щодо проживання позивача в квартирі [ADDRESS] з 1987 року на законних підставах, не чинять йому перешкод у користуванні, але посилаючись на ЗУ "Про правовий режим майна у ЗбройнихСилах України" станом на дату розгляду спору зазначають про те, що квартира №124 є військовим майном, тому не може бути приватизована. Докази про те, що квартира [ADDRESS] є військовим майном відповідачем -1 та Міністерством оборони України не надано. Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно із ст. 1 ЗУ "Про звернення громадян",громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином позивач був вселений до квартири [ADDRESS] на підставі ордеру №391 від 11.03.1987. З 17.10.2019 позивач просить розглянути його заяву щодо передачі в приватну власність квартири [ADDRESS] йому та членам його сім`ї, оскільки квартира [ADDRESS] не є військовим майном, з відповідей Державного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД», Міністерства оборони України не вбачається, що звернення позивача з 2017 року було розглянуто по суті, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved