Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано у березні 2021 року. Після розірвання шлюбу дитина разом із позивачкою залишилась проживання у Німеччині, дитина перебуває на повному утриманні позивачки, витрати на дитину становлять приблизно 12 000 грн в місяць, відповідач добровільно допомоги не надає, тому враховуючи наявність у відповідача заробітку просила стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просив врахувати наявність на його утриманні ще однієї дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.6 ст.19 ЦПК України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони не заперечують факт окремого проживання та проживання дитини з позивачкою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2022 року - 2100 грн, з 01.07.2022 - 2201 грн, з 01.12.2022 - 2272 грн. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи, які встановлює на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1,ч.5,ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Позивач не надала суду детального опису витрат на утримання дитини, а також доказів щодо стану здоров`я дитини чи існування інших обставин, які обумовлюють заявлений у позові розмір аліментів. Враховуючи те, що відповідач не заперечує факт працевлаштування і отримання постійного доходу, суд вважає необхідним стягнути аліменти в частці від доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховуючи вік та потреби дитини, наявність у відповідача ще однієї дитини ( [PERSON] , [INFO] ), вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні ј частини усіх доходів відповідача. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 28 грудня 2021 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн, від сплати якого позивач звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial