Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та обгрунтовує позовні вимоги наступними обставинами. 30 грудня 2005 року між його дочкою, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . Під час шлюбу, [INFO] , у них народився син [PERSON] . Батько [PERSON] через два роки після народження сина [PERSON] покинув родину і переїхав до іншого місця проживання, залишивши сина на повне утримання та виховання матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері [PERSON] , вихованням [PERSON] займається позивач та його дружина [PERSON] . Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання батьком своїх обов`язків позивач не вчиняв, а навпаки, неодноразово пропонував спілкуватися із сином, купувати йому одяг, харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори у школі, брати іншу участь у вихованні та утриманні сина. Але цього робити батько не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про його інтереси та взагалі не цікавиться його життям. З моменту проживання [PERSON] у сім`ї позивача, батько [PERSON] жодного разу не відвідав сина і не поцікавився його моральним та матеріальним становищем. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, визначених ст. 150 СК України, що згідно ч. 4 ст. 155 СК України є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом. Позивач вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України, наведені обставини та факти є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснив, що в 2007 році за ініціативою відповідача [PERSON] було розірвано шлюб, укладений з його дочкою, [PERSON] . Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю. В 2016 році [PERSON] померла. За домовленістю між ним та відповідачем [PERSON] , останній в кінці серпня 2016 року забрав дитину в нову сім`ю. З серпня 2016 року внук [PERSON] проживав у сім`ї батька. До нього приїжджав щоразу на канікули, а потім почав скаржитись, що йому погано жити з батьком, просив забрати до себе. Він поговорив про це з [PERSON] і 24 грудня 2017 року забрав внука [PERSON] в свою сім`ю. З того часу батько сином не цікавився взагалі, не телефонував, не приїжджав. Лише один раз, після двохтижневих вмовлянь, приїхав поставити підпис, коли [PERSON] отримував паспорт. Але навіть тоді з дитиною не поговорив, потиснув руку і поїхав. Відповідач [PERSON] обставини, викладені позивачем у позовній заяві, як підставу заявлених вимог, визнав у підготовчому судовому засіданні, заперечивши лише обставину щодо ненадання коштів на утримання сина, про що подав квитанції про перерахунок грошових коштів. У судове засідання під час розгляду справи по суті не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, у якій зазначає, що позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Срібнянської селищної ради Соловей С. І. у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначає, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Срібнянської селищної ради Чернігівської області Калініченко О. М. у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] на території Срібнянської ОТГ не проживав і не проживає, а лише зареєстрований. При прийнятті рішення, на підставі досліджених у судовому засідання доказів, зазначив, що позов підлягає задоволенню. Представник третьої особи, служби у справах дітей Новооржицької селищної ради Різник І. І. у судовому засіданні пояснила, що вона особисто проводила обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] , де проживає [PERSON] . [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, не проявляє цікавості про стан його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Дане питання було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Полтавської області Недбайло В. П. у судовому засіданні пояснив, що сім`я [PERSON] та [PERSON] , де проживає на даний час неповнолітній [PERSON] є хорошою, поважною. Для проживання дитини у діда з бабою створені належні житлово-побутові умови, які відповідають інтересам дитини. За час проживання дитини у вказаній сім`ї батько [PERSON] дитиною не цікавився, не приїжджав. Виконавчим комітетом Новооржицької селищної ради Полтавської області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є бабою [PERSON] . З трирічного віку [PERSON] проживає без батька. Спочатку проживав у м. Гребінці з матір`ю [PERSON] . У 2016 році, після смерті матері [PERSON] , батько [PERSON] забрав сина [PERSON] в його нову сім`ю. Проте, між ними відносини не склались і внук попросив діда [PERSON] забрати його до себе, що в грудні місяці 2017 року вони і зробили. З 2017 року [PERSON] проживає в сім`ї діда та баби. За час проживання внука у них склалось враження, що батька ніби немає. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться сином, його розвитком, навчанням. За ці роки жодного разу не відвідав дитину, не запросив на канікули, навіть не привітав з днем народження. Коли [PERSON] потрібно було отримати паспорт, потрібен був підпис батька. Вони майже місяць вмовляли [PERSON] , щоб той приїхав поставити підпис, а коли приїхав, то із сином навіть не поспілкувався. Грошові кошти, які висилає [PERSON] , є недостатніми, щоб утримати дитину, забезпечити всім належним. Після смерті її дочки, [PERSON] оформив соціальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника, двадцять два місяці забирав кошти собі, хоча допомога була призначена дитині. Дід [PERSON] їздить на заробітки, щоб у дитини було все необхідне. Малолітній [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні, в присутності представника служби у справах дітей та представника органу опіки та піклування висловив однозначну думку, що він не бажає мати ніяких зв`язків з батьком. Його сім`я - це сім`я діда та баби, які забезпечують його необхідним, допомагають. Батько ним не цікавиться, не телефонує, нічого не купує, не приїжджає та до себе в гості не кличе. Він особисто два рази телефонував до батька, хотів поговорити, але зрозумів, що батько з ним спілкуватись не бажає. Заслухавши позивача, представника служби у справах дітей Срібнянської селищної ради, представника служби у справах дітей Новооржицької селищної ради, представників органів опіки та піклування: виконавчого комітету Срібнянської селищної ради Чернігівської області, виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Полтавської області, беручи до уваги обставини, визнані відповідачем у підготовчому судовому засіданні, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частин першої, четвертої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня 2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що зареєстрований 30.12.2005 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області - актовий запис №46 від 30.12.2005 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.12.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 лютого 2007 року, виданого виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, де в графі батько зазначено: [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 12 серпня 2016 року. Після смерті матері і на даний час, [PERSON] перебуває на утриманні позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] , які займаються його вихованням, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання виконавчого комітету Новооржицької селищної ради від 20.10.2021 року. Із змісту акту обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що дитина проживає по [ADDRESS] із дідом, [PERSON] , [INFO] та бабою, [PERSON] , [INFO] . Для дитини створені належні умови для його проживання. Є всі умови для навчання та проживання, повністю забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування. Згідно характеристики від 14.01.2022 року, виданої ОЗ «Новооржицька ЗОШ І-ІІІ ступенів Новооржицької селищної ради», вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному закладі з п`ятого класу, характеризується позитивно. За час навчання батько в освітньому закладі не з`явився жодного разу, вихованням хлопця займаються дідусь і бабуся. Відповідно до рішення №14 виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області від 26 січня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає, про що вбачається із довідки Олексинського старостинського округу №04-08/11 від 24.01.2022 року. Відомостей щодо дійсного місця проживання, місця роботи, сім`ї, характеристики та доказів щодо виконання ним обов`язків щодо виховання та розвитку сина [PERSON] , наявності інтересу й бажання брати участь в його житті, окрім копій фіскальних чеків про перерахунок грошових коштів, відповідач не надав. Також [PERSON] не довів у суді поважність своєї довготривалої відсутності у житті дитини. Факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав, за умови фактично пасивної поведінки, як батька по відношенню до сина, яка має постійний характер, не може свідчити про намір батька змінити його поведінку на краще. Європейський суд з прав людини у справі «Ілля Ляпін проти Росії» вказав на можливість позбавлення особи батьківських прав через його пасивну поведінку до дитини. Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що ухилення батька від виконання своїх обов`язків має місце, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про байдужість, умисне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками, які мають постійний характер. За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є, по - перше, засобом захисту прав та інтересів дитини, а по - друге, певною юридичною відповідальністю за протиправну та винну поведінку одного чи обох батьків дитини по відношенню до них. За встановлених судовим розглядом обставин, з урахуванням думки дитини щодо вирішення вказаного спору, слід дійти висновку, що відповідач умисно не виконує своїх батьківських обов`язків, його винна поведінка є доведеною. Батько протягом тривалого часу не проявляє жодного інтересу до дитини. Через довготривалу відсутність батька у житті дитини родинний зв`язок між ним та сином втрачено. Дитина вважає своєю сім`єю родину діда та баби, які фактично замінили йому батьків, з батьком не бажає спілкуватись. При цьому суд бере до уваги і ту обставину, що навіть смерть матері, [PERSON] , коли дитина залишилась напівсиротою, без материнської опіки, не спонукала відповідача [PERSON] до забезпечення сину належного рівня життя, створення умов для його фізичного і духовного розвитку. Суд вважає, що змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, тому позбавлення відповідача батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує із [PERSON] на користь [PERSON] 908 гривень 00 копійок в повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved