Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

1.12.11.2021 до суду надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк» до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.02.2019 у розмірі 15 335,95 грн. 2.29.11.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 3.Відзив на позовну заяву не надходив, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Суд направляв поштову кореспонденцію за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду повернулись поштові відправлення з причин їх не вручення адресату. Тому в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою. 4.Позов обґрунтовує тим, що проект «monobank» було запущено у жовтні 2017 року, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 03.02.2019 [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Отримавши кредитні кошти, не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.09.2021 становить 15 335,95 грн. 5.Позивач просить суд стягнути заборгованість та судовий збір в сумі 2 270 грн. 6.Відзив на позовну заяву не надходив. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 7.03.02.2019 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. 8.На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. 9.У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. 10.Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 03.02.2019, станом на 13.09.2021 складає 15 335,95 грн., що складається з: - 15 335,95 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); - 0 грн. заборгованість за пенею та комісією. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. 11.Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 12.За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 13.Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 14.Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 15.Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 16.За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. 17.Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 18.Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 19.Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. 20.Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. 21.Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 22.У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. 23.Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. 24.Статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції станом на 03.05.2019 визначено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 25.До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. 26.Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. 27.У п.п. 9-12 ч. 3 цієї статті визначено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу має містити відомості про: - попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; - порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; - порядок дострокового повернення кредиту; - у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. 28.Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (ч. 4 цієї статті) 29.Відповідно до ч.1 ст. 13 цього Закону договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. 30.Питання щодо можливості застосування «Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)», тобто аналогічного характеру правовідносини, були предметом дослідження Верховного Суду. 31.Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 у постанові від 03.07.2019 з зазначила, що «пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з споживачем банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.». 32.З матеріалів даної справи судом з`ясовано, що на підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи», затвердженої рішенням ПАТ «Універсал Банк» Протокол №33 від 27.09.2017. 33.Зі змісту цих «Умов» можливо зробити висновки, що вони регулюють надання споживачам (фізичним особам) різних сервісів. При цьому регламентація сервісу «monobank» ними не передбачена. 34.Водночас позивач - АТ «Універсал Банк» посилається на те, що проект «monobank» було запущено у жовтні 2017 року. 35.З цього, суд робить висновок, що дія «Умов обслуговування рахунків фізичної особи» (затверджена 27.09.2017) не розповсюджується на проект «monobank» (жовтень 2017 року), невиконання умов за яким є, зокрема, підставою для звернення банку з цим позовом до суду. 36.Крім того, Додаток 8.1 «Тарифи» наданий Банком, не містить ознак приналежності до основного документу, а тому суд не може брати його до уваги. До того ж йдеться лише про визначення форми документу, який повинен бути оформлений за участі споживача. 37.Також, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. 38.Отже, суд позбавлений можливості перевірити чи виникла зазначена позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем цих умов відповідного кредитного договору. Також неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. 39.З наведених обставин справи вбачається, що 03.02.2019 відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що містить відомості про її персональні дані, а також фотокопії сторінок паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. 40.Згідно положень Анкети-заяви відповідач просить відкрити поточний рахунок (номер поточного рахунку з копії наданої позивачем встановити неможливо) у гривні. Проставлянням свого підпису під цією анкетою-заявою: - Клієнт погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого Клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови ( пункт 2) - Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний податок (пункт 3). 41.Разом з тим, умов про строк кредитування, відповідальність, розмір процентної ставки та інших обов`язків анкета-заява не містить. Додаток з вивченням Умов кредитування не містять підписів сторін у паперовому чи електронному вигляді. 42.Відповідно до розрахунку Банку, [PERSON] має заборгованість перед банком в розмірі 15\~335,95 грн. Однак, даний розрахунок заборгованості не є належним доказом, що підтверджує обставини надання кредиту та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних\~про видачу\~кредитних коштів,\~за якою\~карткою зроблено\~цей розрахунок.\~Даний розрахунок\~не є\~випискою по\~особовому рахунку,\~він не\~містить записи\~про операції,\~здійснені протягом операційного періоду, не є підтвердженням виконаних банківських операцій. 43.Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач отримав кредит, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Тобто, доказом підтвердження заборгованості є виписка про рух коштів, що здійснюється за конкретним засобом платежу (карткою). 44.Банком на підтвердження наявності не виконаних кредитних зобов`язань надано лише розрахунок заборгованості, складений та підписаний, особою, що подає позов. 45. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту\~від 12.04.2012\~№ 578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. 46.Отже, банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. 47.Отже, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах, неможливо визначити час виникнення, розмір і складові дійсної заборгованості за кредитом від 03.02.2019. 48.З огляду на наведене позов задоволенню не підлягає. 49.Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст. 144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed