Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, в якому просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на його користь моральну шкоду у розмірі 2 000 000,00 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 22.07.2019 року Кропивницьким відділом ГУ Національної поліції в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019120020005585 за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 307 КК України. 30.07.2019 року Кіровоградською обласною прокуратурою йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а 19.08.2019 року йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч.2 ст.307 КК України. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2019 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тривання під вартою строком на 60 днів (з 18 год. 45 хв. 19.09.2019 року) з правом внесення застави у розмірі 38 420 тис. грн. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2019 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тривання під вартою строком на 60 днів (з 16 год. 05 хв. 27.09.2019 року) з правом внесення застави у розмірі 38 420 тис. грн. У подальшому, після проведеного досудового слідства, 19.09.2019 року Кіровоградською місцевою прокуратурою затверджено обвинувальний акт стосовно нього за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 307 КК України. Крім того, у зв`язку зі зміною кваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 307 на ч. 2 ст.309 КК України, Кіровоградською місцевою прокуратурою затверджено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2020 року його визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 309 КК України, та виправдано у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2020 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2020 року залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили. Зазначає, що він був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності, до нього двічі застосовувався запобіжний захід тримання під вартою, він був обмежений у свободі пересування та спілкування, так як перебував під дією запобіжного заходу, був змушений відшукувати кошти для внесення застави, отже зазнав моральних страждань та у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи, що він перебував під кримінальним переслідуванням з 22.07.2019 року по 04.05.2020 року, тобто протягом одного року, у тому числі під вартою в СІЗО, розмір відшкодування не може бути меншим ніж 1 000 000 (один мільйон гривень) грн. Притягненням до кримінальної відповідальності, ув`язненням та перебуванням під слідством був порушений його нормальний ритм життя, порушені його плани на життя, постраждала його репутація як громадянина, зруйновані плани і можливості подальшого кар`єрного росту, подальшого працевлаштування, позбавлення можливості забезпечувати сім`ю всім необхідним, в тому числі матеріально. Все це разом негативно вплинуло як на його фізичне, так і психічне здоров`я. Після перенесеного душевного хвилювання він постійно перебуває на лікуванні через загострення діагнозу «бронхіальна астма» та потребує санаторно-курортного лікування для підтримання нормальної життєдіяльності. Крім зазначеного, при затриманні працівниками поліції йому спричинено тілесних ушкоджень у вигляді перелому верхньої кінцівки, про що повідомлено суд першої інстанції, що свідчить про застосування заборонених (незаконних) методів впливу на нього працівниками правоохоронного органу. Його здоров`ю були завдані негативні наслідки, оскільки він дуже сильно хвилювався, переносив нервові стреси та фізичний біль. В результаті незаконного порушення кримінального провадження були суттєво обмеженні його права, родина була змушена позичати гроші на внесення застави, лікування (реабілітацію). Таким чином, незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування органу поліції, завдали йому значних моральних втрат, призвели до порушення стану його здоров`я, нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя у подальшому, у тому числі і підтримання стану здоров`я та працевлаштування. Незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, упереджене ставлення працівників правоохоронних органів під час досудового слідства, тривалий час перебування під слідством та судом, негативно вплинуло на почуття та душевний стан, та стан здоров`я і завдало душевних та моральних страждань та також моральної шкоди, яку він оцінює на суму 2 000\~000,00 грн. і яка має бути відшкодована державою. Посилаючись на вказані обставини, викладені в позовній заяві, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 21.04.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 08.06.2021 року відповідачем Кіровоградською обласною прокуратурою подано відзив на позов. 15.06.2021 року відзив на позов подано Кропивницькою окружною прокуратурою. 17.06.2021 року відзив на позов подано ГУНП в Кіровоградській області. 22.06.2021 року позивачем подано відповідь на відзив відповідачів. Ухвалою суду від 05.07.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. 28.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов Державної казначейської служби України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що підтримує вимоги в частині стягнення моральної шкоди, матеріальна шкода не заявлена, посилаючись на обставини, зазначені в позові та просила позов задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не сповістили, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В судовому\~засіданні встановлено,\~що22.07.2019\~року Кропивницьким\~відділом ГУ\~Національної поліції\~в Кіровоградській\~області розпочато\~досудове розслідування\~у кримінальному\~провадженні,\~внесеному до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №\~12019120020005585\~за ч.4\~ст.\~296,\~ч.2\~ст.\~307\~КК України.30.07.2019\~року Кіровоградською\~обласною прокуратурою\~ [PERSON] вручено\~письмове повідомлення\~про підозру\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.2\~ст.\~307\~КК України,\~а 19.08.2019\~року [PERSON] \~вручено письмове\~повідомлення про\~підозру у\~вчиненні кримінальних\~правопорушень,\~передбачених ч.\~4,\~ч.2\~ст.307\~КК України.Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2019 року у даному кримінальному провадженні [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тривання під вартою строком на 60 днів (з 18 год. 45 хв. 19.09.2019 року) з правом внесення застави у розмірі 38 420 тис. грн. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2019 року [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тривання під вартою строком на 60 днів (з 16 год. 05 хв. 27.09.2019 року) з правом внесення застави у розмірі 38 420 тис. грн. Після проведеного досудового слідства, 19.09.2019 року Кіровоградською місцевою прокуратурою затверджено обвинувальний акт стосовно [PERSON] за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 307 КК України. Крім того, у зв`язку зі зміною кваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 307 на ч. 2 ст.309 КК України, Кіровоградською місцевою прокуратурою затверджено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2020 року [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 309 КК України, та виправдано у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2020 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2020 року залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили. Таким чином, [PERSON] перебував під слідством та судом у період з 22.07.2019 року до 08.09.2020 року, а всього 13 місяць та 17 днів. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури\~ та суду» (зі змінами) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1. незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2. незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3. незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених в частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1. постановлення виправдувального вироку; 1-1. встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2. закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутність у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4. закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених п. 1-1 частини 1 цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. Згідно ст. 3 цього Закону, у наведених в ст. 1 цього Закону випадках, громадянинові відшкодовуються: 1. заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2. майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в дохід держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3. штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4. суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги; 5. моральна шкода. Статтею 4 цього Закону визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4, і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету, розмір сум, які передбачені п.1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Відповідно до вимог ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Стаття 12 вищезазначеного Закону передбачає, що розмір відшкодування шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 ст. 3 цього Закону, незалежно від того, який орган проводив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду -\~ до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державною у повному обсязі незалежно від вини посадових\~ і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Частинами 2, 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури\~ та суду» визначено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом провадиться відповідно до розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Вказане кореспондується і п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються в кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з того, що в кримінальному провадженні враховується як період досудового розслідування, так і період судового розгляду і апеляційного провадження. При цьому перебіг строків у кримінальному провадженні починається з часу, коли особі повідомлено про підозру або з моменту затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а закінчується у момент, коли вирок набрав законної сили або кримінальне провадження закрито в цілому чи щодо конкретної особи. Критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження: спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (справи «Вітрук проти України» від 16.09.2010 року, «Юртаєв проти України» від 31.01.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року та інші). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2020 року, який складає 6 000 грн. Представником позивача надані обґрунтування та доведені відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03. 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» наявність завданої йому моральної шкоди, необхідність застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими. Судом враховується,\~що притягненням до кримінальної відповідальності, ув`язненням та перебуванням під слідством був порушений нормальний ритм життя позивача, порушені його плани на життя, постраждала його репутація як громадянина, зруйновані плани і можливості подальшого кар`єрного росту, подальшого працевлаштування, позбавлення можливості забезпечувати сім`ю всім необхідним, в тому числі матеріально. Все це разом негативно вплинуло як на його фізичне, так і психічне здоров`я. Крім зазначеного, при затриманні працівниками поліції позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої кінцівки, що свідчить про застосування заборонених (незаконних) методів впливу на нього працівниками правоохоронного органу. Його здоров`ю були завдані негативні наслідки, оскільки він дуже сильно хвилювався, переносив нервові стреси та фізичний біль. В результаті незаконного порушення кримінального провадження були суттєво обмеженні права позивача. Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру\~правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~судом враховуються\~вимоги розумності\~і справедливості,\~а тому\~в цій\~частин розмір\~моральної шкоди,\~завданої позивачеві\~судом визначається\~в сумі\~300\~000\~грн.,\~які суд вважає за необхідне стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь позивача. Порядок та підстави відшкодування матеріальної шкоди регламентуються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Outcome: partial