Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 07 березня 1972 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4-5, 11). Заявниця [PERSON] та її чоловік - [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS] , а також зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспорту та довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.6-7, 9-10, 12-13). [INFO] [PERSON] помер в м.Горлівка Донецької області, про що 22 жовтня 2021 року в книзі реєстрації актів про смерть Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зроблено запис №3687 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). На момент смерті [PERSON] перебував на обліку в Управлінні ПФУ у м.Краматорську Донецької області та отримував пенсію за віком, розмір якої складає 17690 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області. Заявниця [PERSON] перебуває на обліку в ГУПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком, розмір якої складає 2873,19 грн. на місяць, що підтверджується довідкою, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. Пунктом 1 частини 2 ст.36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно ч. 3 ст.36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.8 Постанови Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно п.2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як зазначила заявниця, встановлення факту її сумісного проживання та перебування на утриманні чоловіка, має для заявниці юридичне значення, оскільки цей факт породжує юридичні наслідки, а саме для її переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заявниця знаходилася на утриманні свого померлого чоловіка [PERSON] , оскільки, вони разом проживали однією сім`єю в одній квартирі, вели спільне господарство, заявниця отримувала пенсію, розмір якої набагато менший, ніж пенсія, яку отримував її чоловік, та яка була постійним і основним джерелом для їх існування. Відтак, суд приходить до висновку, що заявницею доведені та підтверджені належними доказами заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved