Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Великодальницької сільської радизвернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, на первинному обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Великодальницької сільської ради перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю якихє відповідачка [PERSON] .. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року малолітні діти були відібрані від матері без позбавлення батьківських прав. Відомості про батька вказаних дітей зазначені у їх свідоцтвах про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час діти перебувають в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради». За час перебування дітей у вказаному закладі мати дітей [PERSON] жодного разу дітей не навідала, не цікавилась їх станом здоров`я та розвитку. Відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями. Служба у справах дітей Великодальницької сільської ради звернулася з клопотанням до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Великодальницької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері дітей. [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, будь-яких пояснень не надала. Враховуючи вказані обставини представник органу опіки та піклування вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі у разі неявки відповідачки до судового засідання. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час і місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 листопада 2018 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та серії [NUMBER] , виданим 04 травня 2020 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.5-6). Відомості про батька малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, про що свідчать довідки Біляївського міськрайонного відділу ДРАЦС № 2019/59-19 та № 2020/59-19 від 04.06.2020 року (а.с.7,12). Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області за № 145/РА-2020 від 03.06.2020 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до будинку дитини на повне державне утримання (а.с.18). Наказом служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 93 від 04.06.2020 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування (а.с.17). Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було відібрано у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав (а.с.8-10). Рішеннями виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 158 та № 159 від 24.09.2021 малолітнім дітям: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.11-12). З акту про результати відвідування та піклування дитиною КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» № 02/06-109 від 19 серпня 2021 року вбачається, що мати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - [PERSON] за відомостями відвідування дітей батьками, іншими родичами, за час перебування дітей у КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» жодного разу дітей не відвідувала, не цікавилася їх станом здоров`я та розвитком, тобто фактично самоусунулася від їх виховання (а.с.13). Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради надав висновок, а Виконавчий комітет Великодальницької сільської ради прийняв рішення № 186 від 22.10.2021 рокупро доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України, встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зазначена позиція узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року. Судом встановлено, що відповідачка не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується взагалі з ними, не цікавиться їх життям, проживає окремо від дітей, а тому не здатна створити сприятливі умови для їх проживання та розвитку. Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування матір`ю виконанням батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться дітьми, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім цього, з відповідачки на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved