Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №500415894 від 24 вересня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» надало відповідачу кредит в розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) гривень, строком до 25 вересня 2016 року. 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500415894 від 24 вересня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором №500415894 від 24 вересня\~ 2013 року. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач звернувся до суду. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2017 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500415894 від 24 вересня 2013 року, яка складає: 20\~000,00\~гривень \~заборгованість за\~кредитом;\~22\~180,97\~гривень \~заборгованість по\~процентам та\~комісії;\~5800,00\~гривень \~пеня,\~штраф,\~неустойка,\~а всього\~47\~980\~гривень 97\~копійок та 1600 гривень в рахунок сплаченого судового збору. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2022 року заочне рішення Малиновського районного суду від 13 грудня 2017 року скасовано. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково у розмірі 36775 (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 77 (сімдесят сім) копійок, просив застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності у відповідній їх частині, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №500415894 від 24 вересня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) гривень, строком до 25 вересня 2016 року. Днем надання кредиту є день списання коштів з позичкового рахунку банку згідно п. 2.4.1. договору. За даними графіку 20\~000 (двадцять тисяч) гривень списані банком на користь відповідача 24 вересня 2013 року. Згідно умов п.2.2. кредитного договору кредитні кошти надані позичальнику під 0,1% річних, комісійна винагорода дорівнює 3,6% від суми кредиту та сплачується щомісячно згідно п.2.8.1. та додатку №1 до договору. 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500415894 від 24 вересня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором №500415894 від 24 вересня\~ 2013 року. Відповідач встановлені кредитним договором терміни повернення наданого йому кредиту та сплати відсотків по ньому не дотримувався. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором №500415894 від 24 вересня\~ 2013 року станом на 10 жовтня 2016 року складає: 20\~000 (двадцять тисяч) гривень заборгованість за кредитом; 4 (чотири) гривні 97 (дев`яносто сім) копійок\~ - заборгованість по відсотках, 22\~176 (двадцять дві тисячі сто сімдесят шість) гривень заборгованість по комісії; 5800 (п`ять тисяч вісімсот)\~ гривень пеня, штраф, неустойка, а всього - 47\~980 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок\~. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору гроші він дійсно отримував, але просить застосувати строки позовної давності до частини позовних вимог, які заявлені за межами строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Отже, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Аналогічні висновки сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду 19 червня 2017 року за вихідним №001476078-1, а позовна заява була зареєстрована канцелярією суду 18 липня 2017 року за вхідним №31030. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовна давність розповсюджується на всі вимоги у графіку платежів, які передували 19 червня 2014 року, тобто позовні вимоги у розмірі 10\~205 (десять тисяч двісті п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок не підлягають задоволенню. Також з урахуванням пропуску спеціального строку позовної давності стягненню не підлягає пеня (неустойка) нарахована до 25 червня 2016 року, а сумою пені, що заявлена у межах строку спеціальної позовної давності є 1000(одна тисяча) гривень. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №500415894 від 24 вересня 2013 року у розмірі 36775 (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 77 (сімдесят сім) копійок. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України,\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial