Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що 25.08.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 9479 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК Фінпром Маркет» заборгованості у сумі 11 544,64 грн. 05.10.2021 року державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Боруцькою Іриною Володимирівною відкрито виконавче провадження № 67031274 на підставі виконавчого напису № 9479. Такий вчинено згідно кредитного договору № 15838/0008XSGF від 20.10.2013 р. укладеним з АТ «Платинум Банк» код ЄДРПОУ: 33308489. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року став ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35465007. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20182407-1/2. від 24.07.2018 став ТОВ ФК «Управління активами» код ЄДРПОУ: 35017877. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року та відповідач ТОВ ФК «Фінпром Маркет» код ЄДРПОУ: 43311346. При цьому позивача не було повідомлено про переуступку права вимоги. Виконавчимнаписом запропоновано стягнути 11 544,64 грн. кредитної заборгованості. Вважає, що такий виконавчий напис № 9479 від 25.08.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і як наслідок неправомірне виконавче провадження. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчиненнянотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За таких\~умов третя\~особа 1\~мала право\~вчинити виконавчий\~напис виключнона нотаріально\~посвідченій угоді,\~що передбачає\~сплату грошових\~сум,\~передачу абоповернення майна,\~а також\~право звернення\~стягнення на\~заставлене майно,\~Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.08.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 9479 та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 12.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання з розгляду справи. Від відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження, відзиву на позов, зустрічного позову та/або будь-яких додаткових доказів. Подано клопотання про врегулювання спору за участю судді та заява про визнання позовних вимог, в якій представник відповідача повністю визнає позовні вимоги та просить такі задоволити. Від третіх осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не надходило клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи в поряду загального позовного провадження, заперечень, пояснень щодо позову та/або будь-яких доказів у справі. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, від сторін не надходило. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25.08.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 9479 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК Фінпром Маркет» заборгованості у сумі 11 544,64 грн. 05.10.2021 року державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Боруцькою Іриною Володимирівною відкрито виконавче провадження № 67031274 на підставі виконавчого напису № 9479. Такий вчинено згідно кредитного договору № 15838/0008XSGF від 20.10.2013 р. укладеним з АТ «Платинум Банк» код ЄДРПОУ: 33308489. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року став ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35465007. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20182407-1/2. від 24.07.2018 став ТОВ ФК «Управління активами» код ЄДРПОУ: 35017877. Правонаступником якого згідно Договору Факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року та відповідач ТОВ ФК «Фінпром Маркет» код ЄДРПОУ: 43311346. Виконавчимнаписом запропоновано стягнути 11544,64 грн, з них 5994,92 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 4649,82 грн. - заборгованість за нарахованим процентами та комісіями; 850,00 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00 грн. - оплата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Строк платежу за яким настав 15838/0008XSGF від 20.10.2013 року настав боржником допущено прострочення. Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчимнаписом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за\~місцем проживання,перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду у справі № 263/14171/19 від 29 жовтня 2020 року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках\~і порядку,\~встановленихзаконом. Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат» Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості\~або іншоївідповідальності боржника\~перед стягувачемта за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності\~до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи надокументах,\~що встановлюють\~заборгованість.\~Перелік документів,\~за якимистягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставівиконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, З Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Таким чином, вчиненнянотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок не отримував. Так, згідно практики Верховного суду, у постановах від 05 березня 2018 року у справі №756/11960/15-ц, від 07 лютого 2018 року по справі №204/4071/14-ц та від 12 квітня 2018 року по справі №761/32388/13-ц, надаючи поняття безспірності заборгованості у розумінні ст.88 ЗУ «Про нотаріат» безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Що стосується нотаріальної практики, то під документом, що встановлює прострочення виконання зобов`язання за нотаріально посвідченим договором, прийнято вважати заяву стягувача (претензію або тотожний за юридичним значенням документ) про прострочення платежу, передане стягувачем безпосередньо боржнику, або надіслане поштою із зворотнім повідомленням. Або передачу через нотаріуса передбаченого в порядку визначеного ст.. 84 ЗУ «Про нотаріат». Основними умовами вчинення нотаріусами виконавчих написів є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед стягувачем (кредитором), підтверджують безспірність вимоги перед кредитором та подачі вимоги у межах позовної давності у три роки, та для стягнення неустойки один рік. Однак безспірність заборгованості є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розміру, та відсутності будь яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог та визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана, з підписом боржника про його отримання. Третьою особою, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було отримано такого документа, так як позивач не отримував листа з вимогою про усунення порушень. Тому у нотаріуса не було вагомих підстав вважати таку заборгованість безспірною. Тому при вирішенні спору про визнаннявиконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводиборжника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до постанови КЦС ВС № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Боржник може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис. Як з підстав порушення нотаріусом процедури так із підстав неправомірності вимог стягувана, повністю чи у частині розміру заборгованості, або спливу давності за вимогами, з якими той звернувся до нотаріуса. У відповідності\~до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи надокументах,\~що встановлюють\~заборгованість.\~Перелік документів,\~за якимистягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставівиконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат» Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Виконавчий напис виданий Приватним нотаріусом на підставі п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 р.№ 1172 (надалі - Положення КМУ). Проте, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 р. по справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 вказаних змін до положення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З \~ \~ \~ \~огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29.01.2019. В свою чергу Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких\~умов Приватний\~нотаріус мав\~право вчинити\~виконавчий напис\~виключнона нотаріально\~посвідченій угоді,\~що передбачає\~сплату грошових\~сум,\~передачу абоповернення майна,\~а також\~право звернення\~стягнення на\~заставлене майно,\~як цепередбачено п. 1 Положення КМУ. Таким чином\~убачається,\~що в\~порушення вказаних\~положень матеріальногоправа оспорюваний\~виконавчий напис\~було вчинено\~на підставі\~кредитногодоговору, який нотаріально не посвідчувався. Враховуючи все вищевикладене, є достатні правові підстави вважати Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенком Євгеном Михайловичем зареєстрований в реєстрі № 9479 від 25.08.2021 р, вчиненим з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. Заходи забезпечення, згідно ухвали Буського районного суду від 05.11.2021 (справа № 943/2017/21, провадження № 2/943/1489/2021) скасувати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved