Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів, сплачуваних на підставі рішення Сколівського районного суду від 14 березня 2008 року у справі за позовом [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , із твердої суми в розмірі 250 грн. на ј частину із усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 11 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, підготовче засідання призначено на 14 грудня 2021 року. У зв`язку із перебуванням судді Курницької В.Я. на лікарняному, розгляд справи, призначений на 14 грудня 2021 року, не відбувся. Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] - колишній чоловік позивача, шлюб між ними розірвано 10 липня 2008 року. Ще до розірвання шлюбу, згідно з рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14 березня 2008 року (справа № 2-186/2008) [PERSON] зобов`язано сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі - 250 гривень до повноліття їхньої дитини [PERSON] , аліменти утримувались із пенсії на підставі виконавчого листа від 14 березня 2008 року. Зазначає, що 250 гривень, які отримує це значно менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і даних коштів явно недостатньо для належного утримання дочки, адже дитина росте й потребує додаткових видатків, а будь яких інших коштів відповідач на утримання дочки не виділяє. Зазначає і про те, що на даний час вона працює сортувальником виробів з деревини у приватного підприємця і отримує мінімальну заробітну плату. Враховуючи, відповідач одружився вдруге і має на утриманні неповнолітню дитину, працює неофіційно та одержує пенсію, а отже має стабільний дохід, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилась, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, адже змінився його сімейний стан - він одружився та в нього народилась дитина. Також зазначив, що не працює і є інвалідом 3 групи. Вважає, що сплачує аліменти в достатньому розмірі, сплачувати більше на утримання дочки не може. У зв`язку з вищенаведеним, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Нижньосиневидненською сільською радою Сколівського району Львівської області 08 травня 2007 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 2. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 10 липня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 53. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 14 грудня 2011 року, [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , актовий запис № 17. Згідно з копією виконавчого листа в справі № 2-186/2008 від 14 березня 2008 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 250 гривень до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі по 250 гривень до досягнення дочкою трьохрічного віку, тобто до [INFO] , починаючи з 05 лютого 2008 року. Відповідно до довідки Славської селищної ради від 24 вересня 2021 року № 1928 [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] , але не проживає за місцем реєстрації, фактично проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України), ст. 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14 березня 2008 року в справі № 2-186/2008 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 250 гривень до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, як на підставу для зміни розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів, відповідно до рішення Сколівського районного суду Львівської області від 14 березня 2008 року в справі № 2-186/2008 на даний час є мізерною та недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, харчування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. У зв`язку з наведеним, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що зазначені вище витрати позивач несе одноособово, у зв`язку з цим перебуває у скрутному матеріальному становищі, що негативно впливає на утримання і розвиток дитини, а мізерність суми стягуваних аліментів суду видається очевидною. Суд не бере до уваги доводи відповідача в яких він просить відмовити у позові, оскільки змінився його сімейний стан, так як він одружився і є інвалідом третьої групи, оскільки відповідач отримує пенсію по інвалідності, працює неофіційно, що свідчить про те, що має постійний дохід і його витрати по утриманню своєї нової сім`ї не звільняє останнього від обов`язку сплачувати аліменти на дитину. Суд також не бере до уваги доводи відповідача про те, що у нього не покращився матеріальний стан, оскільки такі не виключають можливість останнім надавати матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів неповнолітній дитині. В постанові Верховного суду від 31.10.2018 року у справі № 461/4936/16 зазначено, що місцевим судом вірно застосовано норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, наявності стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Отже вказані обставини дають можливість батьку дитини належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме: сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі на утримання своєї дочки до досягнення ним повноліття. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме розмір і спосіб підлягають зміні із твердої грошової суми в розмірі 250 гривень, визначеної рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14 березня 2008 року в справі № 2-186/2008 на 1/4 частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що слід змінити розмір аліментів, визначений рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 14 березня 2008 року в справі № 2-186/2008 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 908, 00 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Outcome: approved