Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-10 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відомості про батька малолітньої [PERSON] записані у свідоцтво про народження відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Немишлянському району, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. [INFO] мати дитини [PERSON] була доставлена до КНП „Міський перенотальний центр" Харківської міської ради бригадою швидкої. Цього ж дня, [PERSON] народила недоношену дитину жіночої статі: гестаційний вік- 36 тижнів, маса тіла - 2 кг 320 гр. [PERSON] мала при собі паспорт. Медичних працівників інформувала, що не працює, вживає спиртні напої, та є курцем. 15.01.2021 року звернулась до адміністрації лікувального закладу із заявою про відмову забрати новонароджену дитину із закладу охорони здоров`я у зв`язку із важким матеріальним станом, про що було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, малолітня [PERSON] має діагнози: шифр Р 91.63, Р 21.0, Р 91, Р 29.4, Р 23.82, Р 05.0, Р 96.1, Z 20.5, Р 87.31, Q 65.1. Тобто, у дитини гіпоксичне ішемічне ураження центральної нервової системи (дитина постраждала від браку кисню); вроджений вивих тазостегнового суглобу; контакт із хворим або носієм вірусу гепатиту «С»; дихальний розлад у новонародженого, низька маса тіла та інша недоношеність немовлят. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 31.03.2021 № 199 про реєстрацію народження, реєстрацію народження з присвоєнням прізвища, продовження строку перебування, переведення та влаштування малолітніх дітей до закладів для дітей, малолітня [PERSON] зареєстрована у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Також, згідно цього ж рішення вжиті заходи щодо отримання путівки до державного закладу для дітей та влаштування малолітньої [PERSON] далі, в Департаменті охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації була отримана путівка на малолітню [PERSON] до КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 3», де її було влаштовано на повне державне забезпечення. За наданою інформацією адміністрації КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 3» вбачається, що за весь час знаходження малолітньої [PERSON] , її батьки, [PERSON] та [PERSON] , доньку не відвідували, не цікавились станом здоров`я та розвитком дитини, до закладу не телефонували, не листували, не виявляли бажання забрати дитину додому. Вищевказане свідчить про те, що батьки злісно, умисно ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітньої доньки, [PERSON] . З моменту народження дитини і до цього часу ані мати, ані батько дитини не зверталися ні до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, ні до Служби у справах дітей по Немишлянському району щодо долі дитини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2021 року призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - Побережська Ю.Г., яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву від відповідачів не надано. Представник третьої особи - КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовну заяву та просила задовольнити її в повному обсязі. Враховуючи положення ст.ст. 280-281 суд постановив про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказано: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про народження дитини за № 1029 складено 15 червня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові (а.с.9). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00031221991 від 15.06.2021 року, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.11, 49). За інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 11.03.2021 року, згідно проведеної перевірки по Державномсу реєстру атків цивільного стану громадян відносно [PERSON] , [INFO] , виявлений актовий запис про шлюб № 3805 від 28.08.2018 року складений на [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50). Матеріали справи не містять відомостей про зареєстроване місце проживання дитини. На час розгляду справи [PERSON] перебуває в КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3». 15 січня 2021 року мати дитини - [PERSON] подала заяву, якою відмовилася забирати дитину з КНП «Міський пренатальний центр» ХМР (а.с. 13). Цього ж дня КНП «Міський пренатальний центр» ХМР складено відповідний акт (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 199 від 31.03.2021 року надано дозвіл на реєстрацію народження дитини - [PERSON] , [INFO] , та надано доручення Службі у справах дітей по Немишлянському району вжити заходів щодо отримання в Департаменті охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації путівки до КНП для дітей та влаштування дитини на повне державне забезпечення (а.с. 17, 18). 21.07.2021 року Департамент охорони здоров`я ХОДА направив малолітню [PERSON] , [INFO] , на виховання до КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 3» (а.с. 19). З повідомлення керівництва КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 3» вбачається, що за час знаходження [PERSON] , [INFO] , в даному закладі, її батьки [PERSON] та [PERSON] доньку не відвідували, не цікавилися станом її здоров`я, не виявляла бажання забрати [PERSON] додому (а.с. 53, 63). Зі змісту висновку № 410 від 14.07.2021 року вбачається, що в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК, зокрема як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батька до дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідачі не займаються вихованням своєї дитини, не надають їй матеріальну допомогу, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини тощо, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Окрім того, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд визначає розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідачів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Питання щодо судового збору суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved