Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-16 00:00:00

24 грудня 2021 року позивач [PERSON] (далі - Позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05 вересня 1989 року по 25 липня 2000 року її чоловік [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем. У 2000 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини чоловіку було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт першої-другої стадії. Висновком МСЕК від 24.01.2011 чоловікові встановлена перша група інвалідності з 13.12.2010 року. [INFO] чоловік позивача- [PERSON] помер, і висновком МСЕК встановлений причинний зв`язок смерті чоловіка позивача з професійним захворюванням. Вказує, що внаслідок смерті чоловіка позивачу завдана моральна шкода, оскільки вона втратила близьку людину. Вказує, що вона зазнала та зазнає великих моральних страждань, оскільки чоловік постійно проходив лікування, особливо в останні місяці життя, і майже не бував вдома. Усвідомлення того, що вона втратила найбільш близьку, дорогу людину з якою вона прожила разом понад 45 років, і з якою вона мала можливість порадитись також спричиняє великі моральні страждання. Вказує, що у зв`язку зі смертю чоловіка порушений звичний спосіб її життя, так як вона втратила одного з дуже близьких їй людей, і це вимагає додаткових зусиль для організації її життя. Зазначила, що на все життя вона залишилась без турботи, поради та любові коханого чоловіка. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень без утримання податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 25 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 17 лютого 2022 року. Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позов у встановлений строк. 25 січня 2022 року подав до суду письмові пояснення на позов, в яких зазначив, що розмір заявленої шкоди є завищеним, не відповідає принципам справедливості, розумності та виваженості. Також зазначив, що відповідно до наданої позивачем довідки МСЕК про встановлення І групи інвалідності група інвалідності була встановлена за загальним а не професійним захворюванням. Крім того вказав, що в акті розслідування хронічного професійного захворювання комісією не визначені винні особи, дії яких призвели до виникнення професійного захворювання у [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.07.1975 року (а.с.8). [PERSON] у період 05 вересня 1989 року по 25 липня 2000 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 13-16). Відповідно до копії виписки з Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №034903 від 24 січня 2011 року [PERSON] при повторному огляді встановлена перша група інвалідності з 13.12.2010 безстроково (а.с.12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08 грудня 2020 року (а.с. 17). Відповідно до довідки Обласної МСЕК №2 серії АА №0000316 встановлений причинний зв`язок смерті [PERSON] з встановленим йому за життя професійним захворюванням від 25.05.2000 (а.с.7). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). На думку суду відповідач АТ «КЗРК» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] від профзахворювання, вона переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Так, дружина втратила чоловіка, який займав важливе місце в родині. Смерть чоловіка спричинила психологічну травму позивачу. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з якою вона мала дуже тісний соціальний зв`язок, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача АТ «КЗРК» на користь держави судовий збір у розмірі 2500 гривень.

Outcome: partial