Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

01 листопада 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить, зокрема, розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 25 вересня 1982 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 955. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25.09.1982 між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 955. Зазначив, що малолітніх дітей у подружжя немає, відповідачка не бажає добровільно розривати шлюб. Позивач вказує, що у подружжя немає взаєморозуміння, різні погляди на життя, що унеможливлює продовження шлюбу. [PERSON] проживає окремо від відповідачки, практично не спілкується з останньою. Вважає, що сім`я з відповідачкою остаточно припинила існування, збереження шлюбу не вбачається можливим. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 06.12.2021 ухвалою суду за клопотанням відповідачки [PERSON] зупинено провадження по справі та надано сторонам строк для примирення терміном на один місяць, призначено справу в судове засідання на 17.01.2022. Позивач у судове засідання, призначене на 14.02.2022, не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання, призначене на 14.02.2022, не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Даних про примирення сторін матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідовши докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2021, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 25 вересня 1982 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 955 (повторне). Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано. Відповідно до статтей 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved