Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено кредитний договір № 256248 від 24.06.2020 року. Право вимоги за яким було відступлене до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» № 2231556 від 03.04.2020 року. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 34392, у зв`язку з боргом за кредитним договором, на підставі якого запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» у розмірі 9635 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень), з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 26 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем на підставі виконавчого напису № 34392 від 18.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65267971. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчого напису нотаріусом. З наведених вище підстав, позивач звертається до суду для захисту своїх прав та законних інтересів та просить суд: Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 34392, вчинений 18 березня 2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості в розмірі 9635 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень), а також стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 02 липня 2021 року була задоволена (а.с. 15). Ухвалою суду від 02 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 29.09.2021 року на 09 год. 30 хв. Крім того, згідно даної ухвали було задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жарчинського О.А., зокрема, належним чином\~завірені матеріали\~нотаріальної справи,\~а саме:\~документи,\~які підтверджують\~безспірність вимог\~стягувача та\~на підставі\~яких було\~вчинено виконавчий\~напис та\~відкрито виконавче\~провадження (а.с. 16). У зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання позивача розгляд справи було відкладено на 15.11.2021 року на 10 год. 45 хв., 28.12.2021 року на 10 год. 45 хв. 18 листопада 2021 року до суду від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 31) У судові засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач представник ТОВ «УМ Факторинг» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. Треті особи\~без самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Жарчинський Олексій\~Анатолійович у судове засідання не з`явилися. Заяв та клопотань до суду не надіслали. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано\~ст.124 Конституції України. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;\~\~чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;\~\~які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;\~\~яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;\~\~чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;\~\~як розподілити між сторонами судові витрати;\~\~чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;\~\~чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України).\~ Судом встановлено, що Постановою від 26.04.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису № 34392, виданого 18 березня 2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості в розмірі 9635 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень), відповідно до кредитного договору № 2563248 від 24.06.2020 року, укладеного з ТОВ «УМ Факторинг» (а.с. 5-6, 7). Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.\~\~ Відповідно до\~ст.18 ЦК\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства (ч.1\~ст.39 цього закону). Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~(далі - Порядок). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений розмір заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17, вбачається, що\~безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.2.3 вищезазначеного Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18\~ЦК, ст. ст. 50, 87, 88\~Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таку вимогу позивач не отримувала. Лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом, позивачу стало відомо про його існування, про звернення стягнення кредитної заборгованості в сумі 9635 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених у\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~підстав для\~вчинення приватним\~нотаріусом виконавчого\~напису.\~На підставі\~вищевикладеного вбачається,\~що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строків надіслання боржникові вимоги про сплату боргу та відсутність належних та допустимих доказів розміру заборгованості, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають до повного задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. З матеріалів справи, що [PERSON] є учасником бойових дій, що відповідно до п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» дає право на звільнення від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Вимогою ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, як відповідач, є учасником бойових дій, звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь позивача слід стягнути з держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved