Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті його брата [PERSON] , яка настала [INFO] у м. Луганськ, Україна (а.с.1-3). В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] у м. Луганськ помер його брат [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у [ADDRESS] , та який більше десяти років тому переїхав до м. Луганськ та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦ неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно заявнику для проведення державної реєстрації смерті. На підставі викладеного заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Волоське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, яка настала [INFO] у м. Луганськ, Україна. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.23,24). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст.317 ЦПК України в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є братом [PERSON] (а.с.4-5,8,9,10,13-15). Згідно Довідки про склад сім`ї та Акта від 22.12.2021 року, посвідчених головою ОСББ «Шевченка -180» (а.с.11,12 - копії Довідки та Акта), [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно матеріалів справи (а.с.9,10), [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Волоське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №2766 від 13.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ (а.с.18). Факт смерті підтверджується також довідкою про причини смерті (до форми № 106/у № 2766) (а.с.18 - копія довідки). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , що видане 23.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ (а.с.19). Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). За правилами ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Надані заявником свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , виданого 23.12.2021 року, лікарське свідоцтво про смерть №2766 від 13.12.2021 року, видане органом державної влади, яке створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved