Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-15 00:00:00

[PERSON] 21 грудня 2022 року звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 01.04.2021 розірвано її шлюб з відповідачем, в якому народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що щомісяця вона витрачає кошти на купівлю продуктів харчування для дітей, предметів гігієни, одягу, канцтоварів, оплату харчування в школі. Однак відповідач матеріально жодним чином не допомагає, з ними протягом останніх трьох років не проживає, в житті дітей участі не бере, а утримувати та виховувати дітей допомагає лише її матір. При цьому відповідач фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, працює на сезонних роботах за кордоном, має мінливий, але стабільний та досить високий дохід. Відтак просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовільнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.10.2011, серії [NUMBER] від 30.01.2014, серії [NUMBER] від 10.02.2016, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Дітей сторін, як вбачається із довідки Заболоттівської селищної ради Волинської області №2700 від 15.12.2021, утримує [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У ч.1\~ст. 184 СК України\~зазначено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. \~Розмір\~аліментів,\~визначений у\~твердій грошовій\~сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону. За ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум з 01 січня 2022 року на дітей віком до 6 років становить 2100 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 2618 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Установлено, що відповідач є особою працездатного віку. Заперечень із підтвердженням належними доказами щодо наявності протипоказань до працевлаштування, інших утриманців відповідач не надав. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі в розмірі, дещо вищому за мінімальний. Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. В силу вимог ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~в дохід\~держави слід\~стягнути судовий\~збір в\~розмірі 908 грн. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved