Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

17.08.2021 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог зазначає, що 13.02.2021 року водій ХКП «Електротранс» скоїла наїзд на належний позивачу тз Toyota Corolla, внаслідок чого йому було завдано матеріальної шкоди. Відповідальність водія ХКП «Електротранс» була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 21 563,37 грн., однак даної суми недостатньо для покриття завданої шкоди, згідно Звіту про оцінку автомобіля, зробленого на замовлення позивача. Просить стягнути із страхової компанії 14 082,19 грн. матеріального збитку, 225,89 грн. інфляційних втрат, 105,80 грн. - 3% річних та 273,15 грн. пені, із ХКП «Електротранс» стягнути 3 000 грн. моральної шкоди. 19.08.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 07.09.2021 року представником відповідача ХКП «Електротранс» надано відзив на позов, проти задоволення вимог щодо стягнення із відповідача 3 000 грн. моральної шкоди заперечує, вказує, що позивачем не обґрунтовано зазначений розмір, не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди. А оскільки наїзд було скоєно на припаркований автомобіль, позивача на час ДТП у ньому не було, то він не зазнав негативних наслідків у вигляді немайнових втрат в якості потерпілого. Просив відмовити у задоволенні позову. 10.09.2021 року справу призначено до слухання по суті. 21.09.2021 року представником відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, зазначає, що розрахунок страхового відшкодування здійснено в порядку, передбаченому законом та договором страхування, на підставі аварійного сертифікату №69-D/86/7, виконаного аварійним комісаром. Вважає, що позивач не довів, що вартість відновлювального ремонту визначена аварійним комісаром з порушенням законодавства та не відповідає дійсності. А наданий ним Звіт не може бути належним доказом у справі, оскільки тільки висновок експертизи за ухвалою суду може братися до уваги. Просить відмовити в задоволенні позову. 21.10.2021 року за клопотанням представника позивача, ухвалою суду призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 06.01.2022 року надійшов висновок експерта від 24.12.2021 року за №СЕ-19/123-21/9137-АВ, який долучено до матеріалів справи. 17.01.2022 року провадження по справі поновлено, призначено судове засідання. 14.02.2022 року позивачем подано заяву про стягнення судових витрат, докази про понесення яких буде подано протягом 5 днів після ухвалення рішення. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити із врахуванням висновку експерта. В судовому засіданні представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача ХКП «Електротранс» не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, відзив на позов та надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2021 року водій [PERSON] в [ADDRESS] , керуючи міським транспортним засобом ЗІУ 9Г №272 по маршруту 7А «Катіон-Раково», не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corolla» номерний знак [NUMBER] . [PERSON] є власником пошкодженого автомобіля марки «Toyota Corolla» номерний знак [NUMBER] , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається. Внаслідок ДТП, [PERSON] , як власнику транспортного засобу, був заподіяний матеріальний збиток в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні вказаної ДТП та адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, копія постанови суду додається. [PERSON] є водієм тролейбуса ЗІУ 9Г №272 ХКП «Електротранс» та перебуває в трудових відносинах з останнім. Відповідальність водія ХКП «Електротранс» була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно із Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №12_Тр/24-234-511 від 17.03.2020 року. Задля виплати страхового відшкодування, позивач звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та 12.05.2021 року відповідач сплатив на його користь страхове відшкодування у розмірі 21 563,37 грн. Окрім того, 24.05.2021 року, ХКП «Електротранс» сплатило на користь позивача франшизу у розмірі 2 985 грн. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Проте, позивач вважає, що даних виплат недостатньо для повного відшкодування завданого йому матеріального збитку в результаті ДТП та на підтвердження своїх вимог надає Звіт № 551/21 про оцінку автомобіля Toyota Corolla держ. номер - [NUMBER] від 11.05.2021 року, відповідно до якого матеріальний збиток, складає 38 630,56 грн. Зазначає, що сума відшкодування для покриття завданого збитку, що підлягає стягненню з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» становить ще 14 082,19 грн., а також стягненню підлягають інфляційні та 3% річних. Згідно ч. 1 cт. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, п. 8, ч. 2 даної статті визначається що способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 cт. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та 2 cт. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибуховогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до cт. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до cт. 990 ЦКУ Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно висновку експерта від 24.12.2021 року за №СЕ-19/123-21/9137-АВ, який прийнято судом як належний та допустимий доказ, за результатами транспортно-товарознавчої експертизи, вартість матеріально збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, [PERSON] , внаслідок ДТП, яке сталося 12.02.2021 року складає 37 402,73 грн. Отже, з ТДВ «СК «Альфа-Гарант», підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 12 854,36 грн. (37 402,73 - 21 563,37 - 2 985). Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526. частина друга статті 625 ПК). У відповідності до ч. 3 cт. 549 ЦПК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч. 3 cт. 550 ЦПК України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу). За таких обставин, суд вважає, що із страхової компанії на користь позивача стягненню підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 206,19 грн., 3% річних в розмірі 96,60 грн. та 249,33 грн. пені. Позивач, [PERSON] , окрім стягнення матеріальної шкоди, просив стягнути з ХКП «Електротранс» завдану йому внаслідок ДТП моральну шкоду, яка, на його думку, полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, потребою звертатись до суду за захистом своїх прав, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Позивач і до сьогодні перебуває у пригніченому душевному стані та з острахом керує транспортним засобом. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в 3 000,00 грн. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»- «... Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною першою ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення моральної шкоди, оскільки водій [PERSON] , винна у вчиненні ДТП, перебуває у трудових відносинах із ХКП «Електротранс» і ДТП відбулась під час виконання нею своїх трудових обов`язків. Позивачем в судовому засіданні доведено та обгрунтовано заподіяння йому моральних страждань у зв`язку із неправомірною поведінкою відповідача, а тому суд вважає, що з ХКП «Електротранс» на користь [PERSON] слід стягнути 2 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті позову слід відмовити. При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача в тій частині, що [PERSON] не зазнав моральної шкоди внаслідок пошкодження його майна, оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд вважає за неохідне позовну заяву [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ХКП «Електротранс» про відшкодування шкоди, задоволити частково та стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача 13 406,48 грн. матеріальної шкоди, а з ХКП «Електротранс» стягнути 2 000 грн. моральної шкоди на користь [PERSON] . В решті позову -відмовити.

Outcome: approved