Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 листопада 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 755/8426/20, яким виділено [PERSON] у користування кімнату площею 12,7 кв. м (за планом № 8) у квартирі [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 06 листопада 2020 року, після чого, в грудні 2020 року, [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , звернувся до [PERSON] з проханням звільнити його кімнату від сторонніх речей та осіб в найкоротші строки. 21 квітня 2021 року [PERSON] навідалася до вказаної вище квартири, де виявила, що у виділеній її чоловікові кімнаті проживають сторонні особи з дітьми, які пояснили, що дану кімнату вони винаймають у [PERSON] . На вимогу до [PERSON] надати пояснення щодо ситуації, яка склалася, остання, вихопивши ключі з рук [PERSON] та вживаючи нецензурну лексику, почала наносити останній тілесні ушкодження, внаслідок яких вона змушена була перебувати у період з 21 квітня 2021 року по 01 травня 2021 року на амбулаторному лікуванні. [PERSON] стверджує, що у зв`язку із спричиненням їй тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб її життя, а тому є підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на таке. 21 квітня 2021 року вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] та другом сім`ї [PERSON] приїхали прибирати до квартири за адресою: [ADDRESS] . Поки чоловік з товаришем пішли до магазину, вона піднялася до квартири, в яку одразу після неї зайшли двоє незнайомих їй осіб, як з`ясувалося згодом - [PERSON] , яка є дружиною співвласника квартири [PERSON] , та її знайомий [PERSON] . [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе агресивно. На запитання, що за сторонній чоловік перебуває у квартирі разом з нею, [PERSON] та [PERSON] почали штовхати [PERSON] , наносити їй хаотичні удари кулаками в голову та ліве вухо. Через ситуацію, що склалася, відповідач викликала поліцію та написала заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень. Після перевірки документів та встановлення осіб, [PERSON] та [PERSON] змушені були покинути квартиру, оскільки не мали права перебувати в ній. Оскільки внаслідок подій, що сталися 21 квітня 2021 року, [PERSON] зазнала травми лівого вуха, вона змушена була проходити тривале лікування, що призвело до значних матеріальних витрат, про відшкодування яких нею буде заявлено в судовому порядку. Відповідач [PERSON] стверджує, що позивачем [PERSON] не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення відповідачкою кримінального правопорушення щодо нанесення тілесних ушкоджень, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій щодо викладених у відзиві пояснень заперечувала. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed